Справа № 539/1552/26
Провадження № 3/539/313/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м.Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера 3 гр., ФОП- ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
установила:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629503 від 01.04.2026 року, водій ОСОБА_1 01.04.2026 року о 17 год 14 хв на а/д МОЗ Київ-Харків-Довжанський 208 км, керував транспортним засобом RENAULT MAGNUM 500 номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом SCHWARZMUELLER SPA-ЗЕ номерний знак НОМЕР_3 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. Правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП 20.03.2026 року. У зв`язку з чим водій порушив п.31.3.б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Захисник Антіхович В.В. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 провину в скоєному правопорушенні визнає, окрім того захисник подав до суду клопотання в якому зазначає, що ОСОБА_1 є підприємцем, діяльність якого пов`язана з перевезенням товарів, що об`єктивно потребує наявності права керування транспортними засобами. Позбавлення цього права позбавить його можливості виконувати договірні зобов`язання перед контрагентами, що може спричинити не лише фінансові втрати, але й негативні правові наслідки, включаючи відповідальність за невиконання господарських договорів. 
З урахуванням принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності, більш доцільним у даній ситуації є застосування адміністративного арешту як альтернативного виду стягнення. Хоча цей вид покарання є більш суворим за своєю природою, він не матиме довготривалих негативних наслідків для професійної діяльності особи та дозволить досягти мети покарання виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
З огляду на викладене, з метою забезпечення балансу між інтересами правосуддя та правами особи, доцільно застосувати до правопорушника адміністративний арешт, відмовившись від позбавлення права керування транспортними засобами як такого, що є надмірно обтяжливим і непропорційним у конкретних обставинах справи.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством,якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті татягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятидесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для використання доказів при розгляді справи необхідно, щоб вони був належними і допустимими.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Окрім визнання вини, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, також підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629503 від 01.04.2026 року;
- витягом з ІКС підсистеми «Адмінпрактика»;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6871533 від 20.03.2026, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, та що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн;
- витягом з Єдиного державного реєстру транспортних засобів;
- довідкою виданою УПП в Полтавській області, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП 20.03.2026 року, постанова ЕНА №6871533;
- довідкою виданою УПП в Полтавській області, відповідно до якої протокол №01334-00907-24 від 04.10.2024, щодо перевірки технічного стану транспортного засобу марки SCHWARZMUELLER SPA-ЗЕ номерний знак НОМЕР_3 , скінчився 04.10.2025. Станом на момент складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП інформація щодо проходження обов`язкового технічного контролю вищевказаним транспортним засобом в ЄРД ТЗ відсутня;
- диском з файлами відеофіксації правопорушення.
Зазначене адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення 20.03.2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП України, за яке його згідно з постановою серії ЕНА №6871533 від 20.03.2026 року притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.
На підставі вищенаведених доказів суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Обставини, що пом`якшують правопорушення є визнання вини.
Обставин, що обтяжують правопорушення не встановлено.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, слід врахувати характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, який є пенсіонером, ступінь його вини, сімейний та майновий стан, те, що особа не вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а також те, що робота на автомобілі є джерелом доходу ОСОБА_1 , оскільки він є ФОП- ОСОБА_1 .
Суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та для запобігання вчиненню притягуваним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.
Також суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в вигляді 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Будь-яких даних про те, що останній підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 32, 34, 35, 40-1, 121, 246, 251, 252, 268, 277, 279, 280, 283 КУпАП, суддя
постановила:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської областіу десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя         Я.В.Просіна