номер провадження справи 5/52/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2026 Справа № 908/642/26
м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянув матеріали позовної заяви

За позовом: Акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (вул. Сталеварів, буд. 14, м.Запоріжжя, 69035; код ЄДРПОУ 00130926)
До відповідача: Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (вул. Фанатська, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69095; код ЄДРПОУ 22144952)
про стягнення 5 237,59 грн., 

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

16.03.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” до Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради про стягнення 5237,59 грн.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 справу №908/642/26 розподілено судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 20.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/642/26 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, присвоєно справі номер провадження – 5/52/26 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 14.04.2026.
19.05.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.
Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №16654 за квітень 2025 в сумі 5 067,00 грн. Також у зв`язку з простроченням боржником грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних в сумі 68,31 грн. та інфляційні втрати в сумі 101,73 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, Закон України “Про ринок електричної енергії”, Правила роздрібного ринку електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 №312, позивач просить суд позов задовольнити.
13.04.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до суду від Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради надійшли пояснення по суті спору, які судом прийнято як письмовий відзив від 13.04.2026 на позовну заяву, в якому зазначено, що між КП «Запоріжремсервіс» ЗМР та АТ «Запоріжжяобленерго» укладений договір № 16654 (13758) від 01.01.2019 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, але в частині оплати за послугу з розподілу електричної енергії оператору системи розподілу здійснюється постачальником універсальної послуги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання». Із ініціативи АТ «Запоріжжяобленерго» укладена додаткова угода про вилучення з договору від 01.10.2024 року №16654 у зв`язку зі втратою права користування на об`єкт – нежитлове приміщення № 66 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Приходській, 60. Пунктом 9 дана додаткова угода набирає чинності з дати її підписання. В пункті 6 є вимога, що додатка угода починає діяти після складання « Акту про закриття розрахункового обліку», який необхідно складати до підписання додаткової угоди чи максимум в одному розрахунковому календарному періоді. Маючи додаткову угоду про виключення вище названої точку розподілу електричної енергії та укладаючи договір на постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги на 2025 рік точка розподілу вже не включалась в договір на постачання електричної енергії. На далі в квітні місяці 2025 року, через більше ніж шість місяців АТ «Запоріжжяобленерго» складено «Акт про закриття розрахункового обліку», а за цей час лічильник електричної енергії за цією адресою встиг нарахувати 2040 кВт*год, не знаючи, що робити АТ «Запоріжжяобленерго» ці об`єми використаної електричної енергії не змогли передати через ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», так як такої точки розподілу в договорі 2025 року вже немає, і згідно додаткової угоди ми на неї втратили право на користування. Надалі АТ «Запоріжжяобленерго» тоді рішили нам виставити тільки суму витрат за розподіл електричної енергії в сумі 5067,55 грн., але в нас немає договірних відносин з АТ «Запоріжжяобленерго» в частині оплати за розподіл електричної енергії так, як вище названа точка була в договорі в постачанні електричної енергії постачальником універсальної послуги і ми вважаємо, що цей рахунок є не правомірним і його необхідно скасувати. Відтак, позивачем не надано первинного договору до якого укладались додаткові угоди. Жодних правовідносин із позивачем у КП “Запоріжремсервіс” не існує. Поряд із цим, КП “Запоріжремсервіс ” надсилався лист до Позивача із вищевказаними розбіжностями для вирішення цих питань. АТ “Запоріжжяобленерго ” проігноровано вищевказаний лист.
20.04.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до суду від АТ «Запоріжжяобленерго» надійшли письмові заперечення на пояснення відповідача, які прийняті судом як письмову відповідь від 17.04.2026 щодо відзиву на позовну заяву, в якій вказано, що 11.04.2025 представниками АТ «Запоріжжяобленерго» у присутності представника КП «Запоріжремсервіс» ЗМР, який допустив представників оператора системи до перевірки об`єкту, було проведено обстеження електроустановки з питання закриття цієї точки комерційного обліку за адресою: вул. Приходська, 60 нежитлове приміщення №66 по договору №16654 та складено Акт від 11.04.2024 про закриття цієї точки обліку, що свідчить про виключення її з договору №16654, саме з 11.04.2025. Крім того, в матеріалах справи є підписані сторонами акт про спожиту електричну енергію за квітень 2025 року, який відповідно до умов договору про розподіл електричної енергії №16654 надавав КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до АТ «Запоріжжяобленерго», зі змісту якою вбачаються кінцеві (поточні) — 4840.020 кВт.год. та початкові (попередні) — 2878.000 кВт.год., тобто обсяг спожитої Відповідачем електричної енергії за квітень 2025 року склав 2040 кВт.год., який був переданий АТ «Запоріжжяобленерго» електропостачальнику АТ «Енергетична компанія України». На підставі викладеного, просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити.
Також 07.05.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до суду від Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради надійшли додаткові пояснення, які прийняті судом як письмові заперечення від 07.05.2026 щодо відповіді на відзив, в яких вказано, що укладавши договір № 16654 від 20.12.2024 року на постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги на 2025 рік, КП “Запоріжремсервіс” було надано постачальнику ТОВ “Запоріжжяелектропостачання” копію додаткової угоди про виключення точки обліку з договору на послугу з розподілу електричної енергії і ця точка з 01.01.2025 року повинна була потрапити до постачальника “останньої надії” - ПОН. Згідно розділу 3 ПРРЕЕ, п. 3.4.4., покази лічильника визначаються на дату початку фактичного постачання. Постачальник “Останньої надії” постачає електричну енергію споживачу не більше 90 днів. З 01.01.2025 року по 11.04.2025 року не визначились зі споживачем, яким на той момент підприємство вже не було. КП “Запоріжремсервіс” втратив право користування цим об`єктом, ще з 01.10.2024 року, згідно додаткової угоди ОСР. На сьогодні, у цьому приміщенні перебуває кіберполіція, а відтак, КП “Запоріжремсервіс” не має жодного відношення до боргу який утворився. Разом із цим, позивач у запереченнях посилається на те, що з лютого 2025 року у КП “Запоріжремсервіс” змінився постачальник та став “Енергетична компанія України”, проте КП “Запоріжремсервіс” жодних правовідносин із зазначеним підприємством - не має. Точку розподілу електричної енергії не було включено у договір на 2025 рік № 16654. Окрім цього, вказана точка розподілу повинна була потрапити у ПОН. Разом із цим, АТ “Енергетична компанія України”прийняла обсяг спожитого, а відтак не КП “Запоріжремсервіс” спожило зазначені кіловати електричної енергії. Як вбачається з повідомлення про завершення постачання електричної енергії постачальником “останньої надії”, з 24.05.2026 року завершується 90-денний термін ПОН. Окрім цього, з листа Запоріжжяобленерго від 22.04.2026 року № 71-52/2887 вбачається, що представник позивача достаменно не знає хто саме спожив електричну енергію та просить повідомити хто саме спожив енергію. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.
Крім того 11.05.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до суду від АТ «Запоріжжяобленерго» надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення відповідача, тобто письмові пояснення від 08.05.2026 на заперечення від 07.05.2026 щодо відповіді на відзив, в яких вказано, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 16654 від 01.01.2019 року на момент закриття цієї точки комерційного обліку 62Z6304223027445 до 11.04.2025 був чинний згідно умов додаткової угоді від 01.10.2024, тому відповідно обсяг спожитої електричної енергії з 01.04.2025 по 11.04.2025 у кількості 2040 кВт.год. був переданий АТ «Запоріжжяобленерго» електропостачальнику АТ «Енергетична компанія України» та прийнятий, при цьому послугу за розподіл сплачує споживач за тарифом, встановленим НКРЕКП безпосередню оператору системи розподілу, що відображено у реєстрі, який мається у матеріалах справи. З урахуванням викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.
Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику представників сторін, суд
ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 01.09.2016 за № 22 затверджено нове найменування - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» далі відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів (Протокол № 36 від 07 травня 2025 року), повне найменування Заявника було змінено на Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (код ЄДРПОУ 00130926 залишився незмінним) (далі – Позивач) та Комунальним підприємством «Наше місто» ЗМР назву якого змінено на підставі рішення Запорізької міської ради №66 від 07.12.2022 на Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» ЗМР (далі – Відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії від 13748 від 01.09.2016 (далі – Договір) з подальшими змінами та доповненнями.
Додатковою угодою від 01.04.2023 р. згідно п.1 було змінено номер Договору з №13748 на номер №16654 .
Згідно пункту 1 Договору «Предмет Договору» Позивач продає електричну енергію Відповідачу для забезпечення потреб електроустановок Відповідача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Відповідач оплачує Позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу». 
Згідно з п.п. 2.1 пункту 2 Договору, під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ). 
Відповідно до положень п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019р. вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. 
У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.
У зв`язку з чим, згідно з п. 2 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. зі споживачами електричної енергії укладались договори до 01.12.2018 шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.
Згідно з п. 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі – ПРРЕЕ) фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. 
Згідно з п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/ переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. 
Пунктами 1, 2 Постанови НКРЕКП № 1415 від 13.11.2018 «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» видано АТ «Запоріжжяобленерго» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності та анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.
Пунктом 4 цієї Постанови зазначено, що ця Постанова набирає чинності з дня прийняття, крім пунктів 1 та 2, які набирають чинності з 01.01.2019. 
В грудні 2018 року Позивач (учасник роздрібного ринку електричної енергії оператор системи розподілу АТ «Запоріжжяобленерго»), який діє на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана на підставі Постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 видав Відповідачу Заяву-приєднання до умов «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії», в якій повідомив про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом АТ «Запоріжжяобленерго» та приєднання споживача з 1 січня 2019 року до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» (який розміщено на сайті ОСР http//www.zoe.com.ua) на умовах Договору про постачання електричної енергії № 13748 від 01.09.2016. 
Отже, з 01.01.2019 Відповідач приєднався до публічного «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» (далі – Договір про розподіл), який розміщено на офіційному сайті АТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі. Приєднання відбулося на умовах чинного договору про постачання електричної енергії від 01.09.2016р. за № 13748 щодо індивідуальних характеристик об`єкта, потужності, класу надійності, ідентифікаційних кодів, особливостей обліку тощо згідно п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. 
Згідно з п. 1.1. Договору про розподіл встановлений порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам (далі – Боржник) як послуги Оператора системи. Цей Договір про розподіл укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з «Заявою-приєднання», що є Додатком №1 до цього Договору. 
Пунктом 2.1 Договору про розподіл встановлено, що Оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309 та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310. 
Пунктом 2.3. Договору про розподіл передбачено, що Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком №4 «Порядок розрахунків», який є невід`ємною частиною цього Договору.
Також, пунктом 1.4. Додатку №4 до Договору про розподіл «Порядок розрахунків» встановлено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати за рахунками, що направляються Споживачу Оператором системи у розрахунковому періоді, що передує звітному. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує розрахунковому періоду. 
Пунктом 1.7. Додатку №4 до Договору про розподіл «Порядок розрахунків» встановлено, що за підсумками розрахункового періоду Оператор системи виписує Споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу остаточного розрахунку визначається, виходячи з тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та фактичного обсягу спожитої електричної енергії згідно даних «Акта про спожиту активну електричну енергію за розрахунковий період» та з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача. 
Згідно із п. 1.8. Додатку №4 до Договору про розподіл «Порядок розрахунків» рахунки, виставлені Оператором системи відповідно до умов Договору для оплати послуг з розподілу електричної енергії (попередньої оплати, остаточного розрахунку, тощо), надаються, як правило, уповноваженому представнику Споживача під його розпис на екземплярі рахунка, що залишається у Оператора системи.
Відповідно пункту 1.9 цього ж Додатку № 4 Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання рахунка (якщо інший термін не встановлений умовами Договору для конкретного виду платежів), здійснити оплату рахунка, що надається йому Оператором системи.
01.10.2024 Додатковою угодою були внесені зміни до договору зв`язку із втратою права користування на об`єкт - нежитлове приміщення №66 підвального поверху по вул. Приходській, 60. Додаткова угода набула чинності з дня її підписання і діє протягом терміну дії Договору. 
Пунктом 6 додаткової угоди від 01.10.2024 передбачено; «Сторони домовились, що умови даної угоди починають діяти з дати підписання Сторонами «Акту про закриття розрахункового обліку» за об`єктом: нежитлове приміщення №66 підвального поверху (літ.А-5) по вул. Приходській, 60». 
11.04.2025р. було складено Акт про закриття розрахункового обліку по вилученому об`єкту, у якому зафіксовані зняті показники з приладу обліку №8998330, а саме: 4840,02 кВт/год. Акт підписано Відповідачем. 
Однак, порушуючи умови договору Відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати наданої послуги з розподілу, що підтверджується наступним. 
Відповідно до Актів про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію Відповідач отримав послуги з розподілу електричної енергії:- у квітні 2025 року спожито 2040 кВт/год, сума до сплати складає – 5067,55 грн. 55коп. 
Позивачем на оплату виставлено рахунок за квітень 2025 №16654/04-РП на суму 5 067,55 грн., який отримано уповноваженим представником Відповідача.
Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем за надану послугу з розподілу електричної енергії в період квітень 2025 рік складає 5067,55 грн. 
25.07.2025 Позивачем на адресу Відповідача направлена претензія — вимога №86587 2333 55/4346 від 24.07.2025, що підтверджується реєстр №14.
Однак, відповіді від Відповідача, Позивач не отримав.
Неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для нарахування 3%річних в сумі 68,31 грн. та інфляційних втрат в усім 101,73 грн., які нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, та звернення Позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Отже, 01.01.2019 Відповідач приєднався до публічного «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» (далі – Договір про розподіл), який розміщено на офіційному сайті АТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі. Приєднання відбулося на умовах чинного договору про постачання електричної енергії від 01.09.2016 за № 13748 щодо індивідуальних характеристик об`єкта, потужності, класу надійності, ідентифікаційних кодів, особливостей обліку тощо згідно п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 
У відповідності до абз. 1 п.п. 6.2. п. 6 Договору про розподіл, Споживач зобов`язується виконувати умови цього Договору, в тому числі, своєчасно проводити розрахунки відповідно до умов Договору. 
Відповідно до п. 10 Додатку №4 до договору, Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, що направляється йому Постачальником електричної енергії.
Згідно з абз. 1 п.п. 5.1.1. п. 5.1. розділу 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі — ПРРЕЕ), оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України. 
Згідно з абз. 1, 2 п.п. 5.5.5. п. 5.5 розділу 5 ПРРЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України , зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк. 
З матеріалів справи вбачається, що Позивачем на оплату виставлено Відповідачу рахунок за квітень 2025 №16654/04-РП на суму 5 067,55 грн., який отримано під підпис 07.05.2025 представником Відповідача - Князевим Владиславом Валентиновичем на підставі довіреності №19 від 02.01.2025.
Однак вказаний рахунок Відповідачем не оплачено.
Відповідач проти наявності вказаної заборгованості заперечує пояснивши, що точка комерційного обліку за ЕІС кодом 62Z6304223027445 була виключена з договору №16654 від 01.04.2023р. та обсяги спожиті Відповідачем за квітень 2025 року за цією точкою комерційного обліку не були передані «Запоріжжяелектропостачання», як електропостачальнику Відповідача.
Судом встановлено, що 01.01.2019 Відповідач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії стосовно об`єкту за адресою: вул. Приходська, м. Запоріжжя. Приєднання відбулося на умовах чинного договору про постачання електричної енергії щодо індивідуальних характеристик об`єкта, потужності, класу надійності, ідентифікаційних кодів, особливостей обліку тощо згідно п. 4 постанови НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. 
01.10.2024 між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та КП «Запоріжремсервіс» ЗМР укладено додаткову угоду про внесення змін до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 16654 від 01.04.2023 року, якою вилучено точку комерційного обліку за кодом 62Z6304223027445 по об`єкту за адресою вул. Приходській, 60, нежитлове приміщення №66, з умовою вказаною у п. 6 цій додатковій угоді - «Сторони домовились, що умови даної угоди починають діяти з дати підписання Сторонами «Акту про закриття розрахункового обліку».
11.04.2025 представниками АТ «Запоріжжяобленерго» у присутності представника КП «Запоріжремсервіс» ЗМР, який допустив представників оператора системи до перевірки об`єкту, було проведено обстеження електроустановки з питання закриття цієї точки комерційного обліку за адресою: вул. Приходська, 60 нежитлове приміщення №66 по договору №16654 та складено Акт від 11.04.2024 про закриття цієї точки обліку, що свідчить про виключення її з договору №16654, саме з 11.04.2025. 
Крім того, в матеріалах справи містяться підписані сторонами Акт про спожиту електричну енергію за квітень 2025 року, який відповідно до умов договору про розподіл електричної енергії №16654 надавав КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до АТ «Запоріжжяобленерго», зі змісту якою вбачаються кінцеві (поточні) — 4840.020 кВт.год. та початкові (попередні) — 2878.000 кВт.год., тобто обсяг спожитої Відповідачем електричної енергії за квітень 2025 року склав 2040 кВт.год., який був переданий АТ «Запоріжжяобленерго» електропостачальнику АТ «Енергетична компанія України». 
Згідно умов розділу 5 публічного договору про надання послуг з розподілу енергії (який розміщено на сайті ОСР http//www.zoe.com.ua) передбачено: 
п. 5.2 Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за цим Договором здійснюється на поточний рахунок оператора. 
п. 5.4 Споживач оплачує послугу з розподілу (передачі) Оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуги з розподілу (передачі). 
п. 5.5 Оператор системи в особовому рахунку Споживача зазначає сторону, яка здійснює оплату наданих Споживачу послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Інформацію щодо сторони, яка здійснює оплату наданих Споживачу послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, Оператор системи отримує від Постачальника електричної енергії, з яким Споживач уклав договір про постачання електричної енергії. 
Як стверджує позивач, то оскільки з лютого 2025 року у КП «Запоріжремсервіс» ЗМР змінився електропостачальник та став АТ «Енергетична компанія України», тому за умовами публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи на поточний рахунок оператора. 
Вказане підтверджує, що оплата за послуги з розподілу електричної енергії здійснюється через оператора системи розподілу, про що свідчить акт прийому передачі електричної енергії від 30.04.2025р. між АТ «Запоріжжяобленерго» та АТ «Енергетична компанія України» та реєстр споживачів доданий до цього акту, в якому у графі «Оплата через» вказано «ОСР» (оператор системи розподілу), що означає здійснення споживачем КП «Запоріжремсервіс» ЗМР цієї оплати за послуги з розподілу е/е безпосередньо «Запоріжжяобленерго».
Твердження Відповідача про те, що КП “Запоріжремсервіс” втратив право користування цим об`єктом, ще з 01.10.2024 року, згідно додаткової угоди ОСР та те, що згідно розділу 3 ПРРЕЕ, п.3.4.4, покази лічильника визначаються на дату початку фактичного постачання, тобто Постачальник «Останньої надії» постачає електричну енергію споживачу не більше 90 днів, отже з 01.01.2025 року по 11.04.2025 року не визначились зі споживачем, яким на той момент підприємство вже не було, судом до уваги не приймається, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Додатковою угодою від 01.10.2024 укладеною між АТ «Запоріжжяобленерго» та КП «Запоріжремсервіс» ЗМР відповідно п. 6 - «Сторони домовились, що умови даної угоди починають діяти з дати підписання Сторонами «Акту про закриття розрахункового обліку». 
В Акті технічної перевірки засобів обліку електричної енергії від 11.04.2025 №005756 вказано, що саме представник Відповідача - Іщук Юрій Миколайович за довіреністю №18 від 02.01.2025 надав допуск позивачу в нежитлове приміщення №66 розташоване по вул. Приходській, 60 та у присутності нього якого складено та підписано цей акт закриття за точкою комерційного обліку ЕІС 62Z6304223027445. Лічильник НІК 2102-01 №8998330 зі знятими показниками 004840,02 демонтовано та електроустановку відключено. 
АТ «Запоріжжяобленерго» зазначає, що договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 16654 від 01.01.2019 року на момент закриття цієї точки комерційного обліку 62Z6304223027445 до 11.04.2025 був чинний згідно умов додаткової угоді від 01.10.2024, тому відповідно обсяг спожитої електричної енергії з 01.04.2025 по 11.04.2025 у кількості 2040 кВт.год. був переданий АТ «Запоріжжяобленерго» електропостачальнику АТ «Енергетична компанія України»
Крім того, посилання відповідача на лист позивача №71-52/2887 від 22.04.2026 згідно якого він вважає, що позивач не знає хто саме спожив енергію не спростовує наявність Акту прийому - передачі електричної енергії від 30.04.2025, реєстру прийнятих обсягів у квітні 2025 в обсязі 2040 кВт/год. та чинність договору №16654 від 01.01.2019 на момент закриття точки комерційного обліку 62Z6304223027445. 
Отже, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії припинив свою дію лише в частині розподілу електричної енергії на вищевказаний об`єкт - 11.04.2025, а в частині виконання фінансових зобов`язань Сторін (які виникли на дату припинення дії договору по цьому об`єкту) продовжує діяти до дати здійснення повного взаєморозрахунку між Сторонами (п.11.2 Договору).
Інші доводи Відповідача спростовуються встановленими обставинами у цій справі.
Таким чином, Відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості за надані послуги оператора системи розподілу електричної енергії у квітні 2025 року на суму 5 067,55 грн., а отже заявлені позовні вимоги про стягнення з КП «Запоріжремсервіс» ЗМР на користь АТ «Запоріжжяобленерго» боргу в сумі 5 067,55 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також у зв`язку з простроченням боржником грошового зобов`язання Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Відповідача 3% річних за період з 14.05.2025 по 24.10.2025 в сумі 68,31 грн. та інфляційні втрати за період з травня 2025 по вересень 2025 в сумі 101,73 грн.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Контррозрахунку сум 3% річних та інфляційних втрат Відповідачем суду не надано.
Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданий Позивачем, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи “Законодавство”, зазначає, що вони є вірними, відповідають вимогам законодавства України, тому 3% річних за період з 14.05.2025 по 24.10.2025 в сумі 68,31 грн. та інфляційні втрати за період з травня 2025 по вересень 2025 в сумі 101,73 грн. підлягають стягненню з Відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 76 – 79, 86, 129, 233, 236 – 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, – 
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (вул. Фанатська, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69095; код ЄДРПОУ 22144952) на користь Акціонерного товариства “Запоріжжяобленерго” (вул. Сталеварів, буд. 14, м.Запоріжжя, 69035; код ЄДРПОУ 00130926; на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Мета Банк», МФО 313582) заборгованість за надання послуг оператора системи розподілу електричної енергії в сумі 5 067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн. 55 коп., 3% річних в сумі 68 (шістдесят вісім) грн. 31 коп., інфляційні втрати в сумі 101 (сто одна) грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано 25.05.2026.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.