ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року	Львів	Справа № 300/4318/25 пров. № А/857/11505/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в електронній формі в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі № 300/4318/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Боршовським Т.І. в м. Івано-Франківську в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ № 092850021668 від 14.03.2025 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.03.2025, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення щодо переведення ОСОБА_1 з 07.03.2025 на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон - № 1788-ХІІ), зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 05.08.2007 по 13.02.2008.
Відмовлено в задоволенні решти позову.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що право на пільгових умовах мають працівники, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці – за Списком № 1 і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення віку 50 років і при стажі роботи – не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. На дату звернення - 07.03.2025 ОСОБА_1 виповнилось 49 років, при страховому стажі 31 рік 02 місяці 24 дні, пільговий стаж за Списком № 1 – 3 роки 9 місяців 3 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 20.07.2023 отримує пенсію по інвалідності. 
19.02.2024 Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняла рішення № 1 про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, розділу VІІІ, позиції 8А.1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36, з 03.11.2003 по 30.04.2005 та 2 роки 3 місяці 4 дні (за фактично відпрацьований період в особливо шкідливих умовах праці з 01.05.2005 по 13.02.2008) – електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування (зайнятим на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу, що дає право на зарахування стажу в пільговому обчисленні.
07.03.2025 позивач звернулася через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. До заяви долучено копії: паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; витягу з Реєстру територіальної громади від 14.09.2023; архівної довідки від 30.08.2023 № 01.7-01/922; архівної довідки від 30.08.2023 № 01.7-01/924; архівної довідки від 30.08.2023 № 01.7-01/925; архівної довідки від 30.08.2023 № 01.7-01/926; наказу ЗАТ «Лукор» від 07.02.2001 № 6; наказу ЗАТ «Лукор» від 26.12.2003 № 593; висновку № 2777 від 16.01.2007 експертизи якості проведеної у грудні 2003 року чергової атестації за умовами праці робочих місць; наказу ЗАТ «Лукор» від 10.01.2007 № 9; наказу ЗАТ «Лукор» від 22.12.2008 № 459; трудову книжку серії НОМЕР_1 від 11.08.1992. 
За результатом розгляду заяви від 07.03.2025 ГУ ПФУ прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 14.03.2025 № 092850021668 з підстав відсутності необхідного віку 50 років та пільгового стажу за Списком № 1 не менше 7 років 6 місяців. Згідно розрахунку стажу страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 02 місяці 24 дні, пільговий стаж за Списком № 1 – 3 роки 9 місяців 3 дні. Так, до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано період роботи позивача з 03.11.2003 по 04.08.2007.
Листом № 0900-0210-8/15179 від 18.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області направило позивачу копію рішення ГУ ПФУ від 14.03.2025 № 092850021668 про відмову у перерахунку пенсії.
Вважаючи протиправним рішення відповідача № 092850021668 від 14.03.2025 щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу, а саме в переході на інший вид пенсії – пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ з 07.03.2025, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати таке рішення та зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати стаж роботи з 05.08.2007 по 13.02.2008 у ПрАТ «Лукор» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування шостого розряду (зайнятим на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу, служби з ремонту, профілактики і обслуговування електроустаткування виробництва хлорвінілу ТОВ «Карпатнафтохім» електротехнічного управління до пільгового стажу роботи за Списком № 1 та провести ОСОБА_1 з 07.03.2025 перерахунок пенсії та перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закон№ 1788-ХІІ та Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон - № 1058-IV).
Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.
Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Так, частиною першою статті 26 Закону № № 1058-IV передбачено:
Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;
55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;
56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;
56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;
57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;
57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;
58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;
58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;
59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;
59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;
60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
При цьому, статтею 12 вказаного вище Закону передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Водночас статтю 13 Закону № 1788-ХІІ визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.
Так, відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-»г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.».
За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах «необхідний вік та стаж роботи» має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права, усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
З матеріалів справи встановлено, що спір між сторонами виник щодо досягнення позивачем пенсійного віку, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням віку пропорційно до визнаного пільгового стажу.
Апеляційним судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України від 13.02.2024 № 010261471 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому станом на час звернення до пенсійного органу із заявою від 07.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, позивач досягла віку 49 років 8 місяців.
Страховий стаж позивача визнаний пенсійним органом 31 рік 02 місяці 24 дні, пільговий стаж за Списком № 1 – 3 роки 9 місяців 3 дні. Так, до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано період роботи позивача з 03.11.2003 по 04.08.2007.
Позивач вважає, що їй безпідставно незараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 05.08.2007 по 13.02.2008 у ПрАТ «Лукор» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування шостого розряду (зайнятим на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу. Так, за умови зарахування такого періоду до пільгового стажу, стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 становитиме 4 роки 3 місяці 12 дні, що буде не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та даватиме право позивачу на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці з розрахунку 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Щодо незарахування до стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи позивача з 05.08.2007 по 13.02.2008, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).
Відповідно до пункту 1,2 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
З матеріалів справи, а саме з відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.08.1992, встановлено, що позивач: з 01.02.2001 прийнята на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування по п`ятому розряду мережевої дільниці № 3 (обслуговування цеху каустичної соди д/м, цеху двоокису кремнію аеросилу, цеху ОЦ і ПХ) ЗАТ «Лукор»; з 15.03.2002 переведена на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування по п`ятому розряду мережевої дільниці № 3 цеху електропостачання головного управління енергозабезпечення; з 01.05.2003 переведена на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду спеціалізованої дільниці з монтажу та ремонту високовольтного електроустаткування і комунікацій електротехнічного управління; з 01.10.2003 переведена на посаду оператора електронно-обчислювальних та обчислювальних машин електротехнічного управління; 03.11.2003 переведена на посаду електромонтера 5 розряду з ремонту та обслуговування електроустаткування (зайнятого на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу служби з ремонту, профілактики і обслуговування електроустаткування виробництва хлорвінілу електротехнічного управління; з 05.07.2006 переведена на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 6 розряду (зайнятого на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу служби з ремонту, профілактики і обслуговування електроустаткування виробництва хлорвінілу ТОВ «Карпатнафтохім»; з 13.02.2008 звільнена по переводу в ТОВ «Карпатнафтохім».
Судом встановлено, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.03.2025 ГУ ПФУ прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 14.03.2025 № 092850021668 з підстав відсутності необхідного віку 50 років та пільгового стажу за Списком №1 не менше 7 років 6 місяців. Згідно розрахунку стажу страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 02 місяці 24 дні, пільговий стаж за Списком № 1 – 3 роки 9 місяців 3 дні. Так, до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано період роботи позивача з 03.11.2003 по 04.08.2007. Водночас, спірне рішення від 14.03.2025 № 092850021668 не містить жодних аргументів щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи ОСОБА_1 з 05.08.2007 по 13.02.2008.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, а тому такі підтверджують його стаж за спірний період, що свідчить про необхідність врахування такого пенсійним органом.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі – Порядок № 383).
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Суд зазначає, що посада електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування (зайнятого на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу, віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».
19.02.2024 Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняла рішення за № 1 про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, розділу VІІІ, позиції 8А.1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, з 03.11.2003 по 30.04.2005 та 2 роки 3 місяці 4 дні (за фактично відпрацьований період в особливо шкідливих умовах праці з 01.05.2005 по 13.02.2008) – електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування (зайнятим на ремонті, профілактиці, обслуговуванні) цеху з виробництва хлорвінілу, що дає право на зарахування стажу в пільговому обчисленні.
Щодо доводів відповідача про відсутність інформації про черговість проведення атестації робочих місць, то суд звертає увагу на таке.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 р. № 442 та Методичними рекомендаціями (далі - Порядок № 442).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Пунктом 6 Порядку № 442 визначено, що атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.
Вказане відповідає правовій позиці Великої Палати Верховного Суду, що наведена у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.
Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що у спірному випадку в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 містяться копії: наказу ЗАТ «Лукор» від 07.02.2001 № 6 про дійсність результатів атестації робочих місць для підтвердження пільгового стажу по Списку № 1 та № 2, проведеної за наказами по ВАТ «Оріана» в усіх підрозділах, які ввійшли в структурі ЗАТ «Лукор», рахувати дійсними для працівників ЗАТ «Лукор»; наказу ЗАТ «Лукор» від 26.12.2003 № 593 затверджено Перелік робочих місць, робіт, професій і посад працівників електротехнічного управління, яким підтверджено пенсію на пільгових умовах; висновку № 2777 від 16.01.2007 експертизи якості проведеної у грудні 2003 року чергової атестації за умовами праці робочих місць Електротехнічного управління ЗАТ «Лукор»; наказу ЗАТ «Лукор» від 10.01.2007 № 9 «Про атестацію робочих місць»; наказу ЗАТ «Лукор» від 22.12.2008 № 459 «Про затвердження результатів атестації робочих місць.
Щодо покликань апелянта на те, що недосягнення позивачем пенсійного віку, що дає право на вихід на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, який зроблено відповідачем з огляду на розрахунок такого віку із зниженням пенсійного віку на 5 років 4 місяці, з первинної величини - 60 років, замість 55 років, колегія суддів виходить з наступних міркувань.
Згідно з абзацом 2 пунктів «а» та «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, в редакції до змін внесених Законом від 02.03.2015 № 213-VIII, працівникам, які мають не менше половини стажу на стажу на роботах: із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (тобто Список № 1), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам; із шкідливими і важкими умовами праці (тобто Список № 2), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Передбачений статтею 12 Закону Закону № 1788-XII пенсійний вік для жінок становить 55 років.
Вищевказане підтверджує право ОСОБА_1 на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці, з розрахунку 1 рік 4 місяці за кожен із 4 років пільгового стажу від пенсійного віку – 55 років. Тобто позивач набула право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 в 49 років 8 місяців (55 років – 5 років 4 місяці).
Згідно з абзацом другим пункту «а» та абзацом другим пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, в редакції до змін внесених Законом від 2 березня 2015 року № 213-VIII, працівникам, які мають не менше половини стажу на стажу на роботах: із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (тобто Список № 1), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам; із шкідливими і важкими умовами праці (тобто Список № 2), пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Передбачений статтею 12 Закону № 1788-XII пенсійний вік для жінок становить 55 років.
Вищевказане підтверджує право ОСОБА_1 на зниження пенсійного віку на 5 років 4 місяці, з розрахунку 1 рік 4 місяці за кожен із 4 років пільгового стажу від пенсійного віку – 55 років. Тобто позивач набула право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 в 49 років 8 місяців (55 років – 5 років 4 місяці)
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення ГУ ПФУ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
У розрізі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Інших доводів на підтвердження правомірності своєї бездіяльності відповідачі не навели, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційних скарг, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року у справі № 300/4318/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк