ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
28 квітня 2026 року о/об 12 год. 50 хв.	Справа № 280/1647/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі – відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 стосовно ненарахування та невиплати його середнього грошового забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 27.04.2023 по 11.02.2026 - не більш як за шість місяців, відповідно до "Порядку обчислення середньої заробітної плати", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку (нарахування та виплата грошового забезпечення у повному обсязі) за період з 27.04.2023 по 11.02.2026 не більш як за шість місяців, відповідно до "Порядку обчислення середньої заробітної плати", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100; 3) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 29.01.2020 по 11.02.2026 - день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за період з 29.01.2020 по 11.02.2026 - день фактичної виплати грошового забезпечення у повному обсязі включно за весь час затримки виплати.
У позовній заяві зазначено наступне: «… ОСОБА_1 (далі - Позивач) проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 (далі - Відповідач) та на теперішний час Позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх всіх видів забезпечення. … 11 лютого 2026 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/7149/25 на розрахунковий рахунок Позивача була нарахована сума перерахованого грошового забезпечення. При цьому Відповідач не нарахував та не виплатив середній заробіток за час несвоєчасної виплати суми грошового забезпечення у повному обсязі. Позивач вважає ненарахування та невиплату йому середнього заробітку за час несвоєчасної виплати суми грошового забезпечення у повному обсязі - протиправними. … Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. …».
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Повідомляємо шановний суд, що відповідно до наказу командира військової частин НОМЕР_2 (по стройовій частині) №117 від 27.04.2023, з 27.04.2023 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з озброєння ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону, призначеного наказом Міністра Оборони України (по особовому складу) від 23.03.2023 року №306 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 , направити для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_3 . Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 не був звільнений з військової служби, а переведений для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини. Оцінюючи всі докази в їх сукупності військова частина НОМЕР_2 переконана про те, що застосування ст.ст.47, 116 та 117 КЗпП України можливе виключно у випадку фактичного припинення трудових чи службових правовідносин, тобто тоді, коли особа набула статус звільненого працівника, а роботодавець зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок. … У межах спірних правовідносин відсутня подія звільнення позивача з військової служби. Відтак, відсутні підстави для обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком проведення на користь заявника грошового платежу у порядку ст.117 Кодексу законів про працю України. … Відповідач повідомляє суду, що Позивач не звертався до відповідача із заявою про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а відповідач в свою чергу не відмовляв Позивачу у задоволенні такої заяви. …».
Відповідач проти позовної заяви заперечував.
Ухвалою судді від 03.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі №280/7149/25, яке 04.12.2025 набрало законної сили, задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 – визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 21.04.2022 по 18.07.2022 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 21.04.2022 по 18.07.2022 грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
У Витязі із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.04.2023 за №117 зазначено: «… Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з озброєння ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону, призначеного наказом Міністра Оборони України (по особовому складу) від 23.03.2023 року №306 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 , направити для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_4 у АДРЕСА_3 . З 27 квітня 2023 року виключити зі списків особового складу військової частини. З котлового забезпечення військової частини НОМЕР_2 зняти зі сніданку 27 квітня 2023 року, з інших видів забезпечення – з 27 квітня 2023 року. …».
11.02.2026 на Картку для виплат, яка належить ОСОБА_1 , надійшли кошти у сумі 129809 грн. 30 коп. як: «Зарплата, В/Ч НОМЕР_2 . Коментар: ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
Згідно з ст.116 Кодексу законів про працю України (надалі – КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
У ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Як зазначено у ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
У ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
У п.1 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого 21.02.2001 постановою Кабінету Міністрів України №159 (надалі – «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»), дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Як зазначено у п.2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.
За матеріалами справи, на момент виникнення спірних правовідносин військова служба позивача не завершена, оскільки він не звільнений з військової служби, а продовжував виконувати свої службові обов`язки на новому місці служби.
Установлені у справі фактичні обставини не відповідають умовам застосування ч.1 ст.117 КЗпП України, оскільки ця норма пов`язує настання відповідальності роботодавця із затримкою проведення остаточного розрахунку саме у зв`язку зі звільненням працівника. У цій справі спірні правовідносини виникли поза межами звільнення, а тому відсутній передбачений законом юридичний склад, з яким ст.117 КЗпП України пов`язує відповідальність. За таких обставин застосування зазначеної норми означало б розширювальне тлумачення та необґрунтоване поширення сфери її дії на випадки, не охоплені її змістом і метою запровадження.
Таким чином, в обсязі установлених обставин справи у системному зв`язку з відповідним правовим регулюванням спірних правовідносин, суд погоджується з позицією відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України за період з 27.04.2023 по 11.02.2026.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені, наприклад, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: від 26.06.2025 у справі №400/8927/23 (адміністративне провадження №К/990/38592/24); від 03.02.2026 у справі №400/5149/24 (адміністративне провадження №К/990/50238/24).
Оскільки відсутні підстави для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України за період з 27.04.2023 по 11.02.2026, то, відповідно, відсутні й підстави компенсації позивачу втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 29.01.2020 по 11.02.2026.
При цьому, позивачем не обґрунтовано, чого компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має обчислюватись саме з 29.01.2020.
Разом із цим, враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що позивач має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі №280/7149/25.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.11.2025 у справі №280/7149/25 ОСОБА_1 .
В іншій частині позовної заяви – відмовити.
У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 28.04.2026.

Суддя О.О. Прасов