номер провадження справи 9/24/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 Справа № 908/438/26
м.Запоріжжя

За первісним позовом: Акціонерного товариства «УКРНАФТА»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ»
про стягнення суми 25412,19 грн

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ»
до відповідача (за зустрічним позовом): Акціонерного товариства «УКРНАФТА»
про стягнення суми 57414,64 грн.

Суддя Боєва О.С.
Без повідомлення (виклику) сторін 

УСТАНОВЛЕНО:

02.06.2026 Господарським судом Запорізької області за наслідками розгляду справи №908/438/26 прийнято рішення про часткове задоволення первісного позову Акціонерного товариства «УКРНАФТА» та задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» на користь Акціонерного товариства «УКРНАФТА» суму 19 445 грн 51 коп. штрафу та суму 2037 грн 28 коп. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні іншої частини первісного позову – відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «УКРНАФТА суму 14 320 грн 08 коп. основного боргу, суму 29117 грн 31 коп. пені, суму 5647 грн 82 коп. 3% річних, суму 8329 грн 43 коп. втрат від інфляції та суму 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
03.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/438/26, яка відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2026 передана на розгляд судді Боєвій О.С.
Ухвалою суду від 05.06.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/438/26 прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд заяви без повідомлення учасників справи. Запропоновано Акціонерному товариству «УКРНАФТА» надати письмове пояснення/заперечення щодо поданої заяви у строк до 11.06.2026 включно.
08.06.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення Акціонерного товариства «УКРНАФТА» на заяву ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/438/26 (вх. № 12441/08-08/26 від 08.06.2026). 
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
В частині 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У зустрічний позовній заяві ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» був зазначений попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат: судовий збір у розмірі 3328,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн, які він просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом.
В судовому засіданні 07.05.2026 представник ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» в усній формі зазначив (заявив), що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі, що відображено у протоколі судового засідання від 07.05.2026.
Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/438/26 з додатками (доказами на підтвердження надання правничої допомоги та її розміру) надійшла до господарського суду у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк. 
На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений законом строк, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/438/26 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме – витрат ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» на професійну правничу допомогу.
У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» просить стягнути з Акціонерного товариства «УКРНАФТА» витрати на правничу допомогу в розмірі 31400,00 грн.
За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З положень ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України слідує, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» здійснювалось адвокатом Максимчуком Сергієм Павловичем на підставі Ордеру серія АН № 1885340, виданого 12.01.2026 на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 03.03.2025. 
До заяви ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення додані у копіях наступні письмові докази: Договір про надання правової допомоги б/н від 03.03.2025, укладений між Адвокатським об`єднанням «Радтке-Прядко і Партнери» (далі – Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» (Клієнт) з Додатком № 1 до нього; Акт від 02.06.2026 до Договору про надання правничої допомоги б/н від 03.03.2025; розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правничої допомоги, складений 02.06.2026. 
За змістом п.п. 1.1, 1.2, 4.1 Договору, Об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту у господарському суді (першої, апеляційної, касаційної інстанцій) за позовами Клієнта щодо стягнення заборгованості за договорами або за позовами де Клієнт виступає відповідачем, а Клієнт зобов`язується оплатити Об`єднанню вартість правничої допомоги. Об`єднання надає правничу допомогу в особі адвоката Максимчука Сергія Павловича та може за необхідності залучати співробітників Об`єднання та інших адвокатів для виконання цього Договору. Оплата правничої допомоги визначається за домовленістю сторін в Додатку № 1 до цього Договору. 
У п.п. 1, 2 Додатку № 1 до Договору, зокрема, визначено, що Об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту у Господарському суду Запорізької області, а саме: з підготовки заяв по суті у справі № 908/438/26 за позовом Акціонерного товариства «УКРНАФТА» до ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» та підготовки зустрічної позовної заяви ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» до Акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 13/1331-МТР/25 від 20.03.2025 року. 
Гонорар визначається за домовленістю та складає: підготовка зустрічної позовної заяви – 9500,00 грн; підготовка відповіді на відзив – 4500,00 грн; підготовка відзиву на позовну заяву (первісний позов) – 4500,00 грн; участь у судовому засіданні – 4300,00 грн. 
В Акті до договору про надання правничої допомоги б/н від 03.03.2025, складеному 02.06.2026, зазначено, що Адвокатське об`єднання «Радтке-Прядко і Партнери» в особі адвоката Максимчук С.П. надало правничу допомогу відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 03.03.2025 та Додатку № 1 до Договору у справі № 908/438/26 відповідно до яких розмір винагороди адвоката за надання правничої допомоги складає: підготовка зустрічної позовної заяви – 9500,00 грн; підготовка відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву – 4500,00 грн; підготовка відзиву на позовну заяву (первісний позов) – 4500,00 грн; участь у судових засіданнях 09.04.2026, 07.05.2026, 02.06.2026 – 3 х 4300,00 = 12900,00 грн. Загальний розмір винагороди Адвоката складає 31400,00 грн.
Акціонерне товариство «УКРНАФТА» у своєму запереченні на заяву ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення зазначило, що вважає подану заяву та заявлений розмір витрат необґрунтованим, зокрема, з наступних підстав. Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Справа № 908/438/26 не є складною і необхідність надання правової допомоги на заявлену вартість була відсутня. Обґрунтовуючи загальний розмір вартості наданої правничої допомоги, заявником надано до суду Договір про надання правничої допомоги від 03.03.2025 року, Розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правничої допомоги від 02.06.2026, Акт до договору про надання правничої допомоги від 02.06.2026. Зокрема, предметом договору про надання правничої допомоги, укладеному 03.03.2025 року між Адвокатським об`єднанням «Радтке-Прядко і партнери» (Об`єднання) та ТОВ «Агро-Деталь» (Клієнт) є надання правничої допомоги Клієнту в господарському суді (першої, апеляційної, касаційної інстанції). Тобто в договорі не визначено конкретний судовий орган, в якому Об`єднання зобов`язувалося надавати професійну правничу допомогу Клієнту. Також в Акті до договору про надання правничої допомоги Заявником зазначено, що розмір винагороди Адвоката за надання правничої допомоги становить 31400,00 грн і складається з: 9500,00 грн – підготовка зустрічної позовної заяви; 4500,00 грн – підготовка відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву; 4500,00 грн – підготовка відзиву на позовну заяву; 12900,00 грн – участь у судових засіданнях 09.04.2026, 07.05.2026, 02.06.2026 (3х4300,00 грн (12900,00 грн). В доданому до заяви акті виконаних робіт не вказано обсяг витраченого представником часу на підготовку документів та участь у судових засіданнях, що унеможливлює достеменно встановити обґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу, а вартість послуг є вочевидь завищеною. Зокрема, позивачем зазначена одна із послуг як «Участь у судових засіданнях 09.04.2026, 07.05.2026, 02.06.2026» без врахування того, що судові засідання тривали досить короткий час. Спірні правовідносини між сторонами у справі в частині зустрічної позовної заяви виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх грошових зобов`язань договором про закупівлі. Розмір позовних вимог за зустрічною позовною заявою не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дозволяє віднести такий спір, виходячи з приписів ч. 5 п. 1 ст. 12 ГПК України, до малозначних справ. Тобто даний спір для кваліфікованого юриста не є спором значної складності. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою. Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню адвокатом, спірні правовідносини не передбачають. АТ «Укрнафта» також звернуто увагу на відповідну судову практику. Акціонерне товариство «Укрнафта» вважає, що заявлена відповідачем за первісним позовом у справі сума витрат на правничу допомогу не відповідає умовам, встановленим ст.ст. 126, 129 ГПК України, заявлені до відшкодування витрати не були неминучими (необхідними) для ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ», а їхній розмір не є розумним, обґрунтованим та співмірним із заявленими вимогами та обставинами справи № 908/438/26. Просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В разі задоволення судом заяви – зменшити розмір заявлених витрат до обґрунтованого розміру з урахуванням вимог співмірності та розумності.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» про стягнення з Акціонерного товариства «УКРНАФТА» витрат на правничу допомогу в розмірі 31400,00 грн, суд дійшов до висновку про її часткове задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до приписів п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства. 
Метою впровадження принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат є, зокрема, забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді. Норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
В частині 5 ст. 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частини 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Велика Палата вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, вказано, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 5.39, п. 5.40 постанови).
Такі критерії на практиці застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, зроблені висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (п. 134, п. 135 постанови).
Відповідно до висновків, викладених у п. 117, п. 118, п. 119, п. 120 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України). Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У пункті 147 постанови Велика палата Верховного Суду зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Суд зазначає, що обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» послуг з професійної правничої допомоги та їх розмір підтверджені належними доказами. 
Щодо доводів, викладених у запереченні АТ «УКРНАФТА», суд зауважує, що у пунктах 140, 141, 142 постанови від 16.11.2022 року по справі № 922/1964/21 Великою палатою Верховного Суду наведений висновок, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. 
Також, як зазначалося вище, в п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги б/н від 03.03.2025 визначено, що оплата правничої допомоги визначається за домовленістю сторін в Додатку № 1 до цього Договору, а у пунктах 1 та 2 Додатку № 1 до Договору, зокрема, визначено, що Об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу Клієнту у Господарському суду Запорізької області, а саме: з підготовки заяв по суті у справі №908/438/26 за позовом Акціонерного товариства «УКРНАФТА» до ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» та підготовки зустрічної позовної заяви ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» до Акціонерного товариства «УКРНАФТА» про стягнення заборгованості за договором про закупівлю № 13/1331-МТР/25 від 20.03.2025 року. 
Зазначеним спростовуються посилання АТ «УКРНАФТА» на те, що в договорі не визначено конкретний судовий орган, в якому Об`єднання зобов`язувалося надавати професійну правничу допомогу Клієнту. 
Поряд із цим, як було зазначено вище, при вирішенні питання про розподіл витрат ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» на правничу допомогу, суд має враховувати, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість/необхідність, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. 
Судом також взято до уваги вищенаведені правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (п. 119, п. 120 Постанови) про те, що господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу; суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Надавши оцінку усім наданим доказам на підтвердження розміру витрат ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» на професійну правничу допомогу, з урахуванням критеріїв співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених в ч. 4 ст. 126 ГПК України: категорії справи № 908/438/26, в межах якої був прийнятий до розгляду пред`явлений ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» зустрічний позов, та яка розглядалась в порядку загального позовного провадження в силу приписів ч. 7 ст. 180 ГПК України; ціни позову за первісним позовом (25412,19 грн) та за зустрічним позовом (57414,64 грн); складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг під час представництва інтересів ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» (кількості складених та поданих заяв по суті справи, судових засідань, в яких приймав участь представник ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ»); а також зважаючи на заперечення АТ «УКРНАФТА» та його клопотання про зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення заявленого ТОВ «АГРО-ДЕТАЛЬ» до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу (31400,00 грн) до 26500,00 грн. При цьому, обґрунтованими суд вважає вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн – за підготовку зустрічної позовної заяви; 4000,00 грн – за підготовку відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву; 4000,00 грн – за підготовку відзиву на первісну позовну заяву; 9000,00 грн – за участь представника у судових засіданнях 09.04.2026, 07.05.2026, 02.06.2026 (по 3000,00 грн кожне), зважаючи на тривалість їх проведення (09.04.2026 – 27 хв, 07.05.2026 – 40 хв, 02.06.2026 – 26 хв.) та участь представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Таким чином заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» задовольняється судом частково. 
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/438/26 та стягнення з Акціонерного товариства «УКРНАФТА» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 31400,00 грн задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «УКРНАФТА», код ЄДРПОУ 00135390 (04053, м.Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ДЕТАЛЬ», код ЄДРПОУ 39705831 (69013, м. Запоріжжя, вул.Академіка Курчатова, буд. 1) суму 26 500 (двадцять шість п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні іншої частини заяви – відмовити. 
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили. 

Додаткове рішення складено та підписано 22.06.2026.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя О.С. Боєва