ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 травня 2026 року
м.Харків
справа № 638/14564/25
провадження № 22-ц/818/3091/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Пилипчук Н.П., Мальованого Ю.М.
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2026 року, постановлене суддею Агаповим Р.О.
в с т а н о в и в:
У липні 2025 року ТОВ «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 71600,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом16 000,00грн; заборгованості за відсотками 54 000,00грн.; заборгованості за комісією 1 600,00грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «Кредит - капітал» 16 000,00грн. –заборгованості за кредитом; 6000,00грн. – заборгованості за відсотками. В іншій частині – відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «Кредит - капітал» 744,31грн. – на відшкодування витрат по оплаті судового збору, 2150,84грн. на відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги.
В апеляційній скарзі ТОВ «Кредит - Капітал» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до пунктів Кредитного договору №103009734 від 04.05.2021 року, а саме: 1.1. кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений строк. Зауважує, що розмір відсотків становить 54000,00 грн, а також комісія за надання кредиту у сумі 1600,00 грн відповідає вимогам закону.
Рішення суду оскаржується та переглядається лише в частині нестягнутих відсотків та комісії за надання кредиту. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, таким чином позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості за кредитом та суми відсотків передбаченихумовами договору в межах строку кредитування підлягає задоволенню. Підстав для стягнення відсотків нарахованих поза межами строку кредитування та комісії за надання кредиту не вбачається.
Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 04.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №7152457.
Відповідно до п.1.1 договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни. що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 16000.00 гривень (п.1.2 договору).
Кредит надається загальним строком на 30 днів з 04.05.2021р. (п.1.3 договору). Термін повернення кредиту – 03.06.2024 (п.1.4 договору).
Комісія за надання кредиту: 1600,00грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 договору).
Проценти за користування кредитом: 6000,00грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору).
Кредитором зобов`язання щодо надання кредитних коштів виконані в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №27334189 від 04.05.2022 про перерахування на рахунок відповідача грошових коштів у сумі 16000,00грн. 
19.08.2021 між ТОВ «Мілоан» (кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №75-МЛ/Т, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги у сумі 71 600,00грн. до відповідача.
Як убачається з витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т, від 19.08.2021 року за №2444 передано заборгованість за договором №103009734 укладеного з ОСОБА_1 загальна сума заборгованості становить 71600,00 грн.
Згідно виписки ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з особового рахунку відповідача, заборгованість останнього складає 71 600,00грн., у тому числі: 16 000,00грн. –заборгованості за кредитом; 54 000,00грн. – заборгованості за відсотками; 1 600,00грн. - заборгованості за комісією.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно п.1.5 кредитного договору загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 7600,00 гривень у грошовому виразі та 10,505 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 23600,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1600,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 6000,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.6. 1 Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Строк кредитування 30 днів до 04.05.2021 року.
Таким чином, в анкети-заяві позичальника, у договорі кредиту та у графіку платежів визначено розмір відсотків та їх загальний розмір у сумі 6000,00 грн.
Позивачем не надано розрахунку заборгованості з якого убачалось правомірність нарахування відсотків у сумі 54000,00 грн, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити строки та порядок їх нарахування.
Крім того право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Таким чином рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом у визначені договором строки та у погодженому сторонами розмірі є обгрунтованим та відповідає вимогам закону.
Щодо посилання апелянта на необґрунтованість висновку суду про відмову в стягненні комісії, судова колегія зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію, зокрема, за надання кредиту.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача, як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1600 грн, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, а тому висновок суду першої інстанції про те, що положення спірного кредитного договору в частині стягнення суми комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦК України є помилковим.
Сплата комісії за видачу кредита передбачена умовами кредитного договору. Підстав для відмови у її стягненні колегія суддів не вбачає.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованості за комісією у розмірі 1600,00 грн.
Таким чином стягненню з відповідача підлягає 16000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 6000,00 грн заборгованість за відсотками, 1600,00 грн комісія за надання кредиту, а всього 23600,00 грн
У зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що сума сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом становить 2 422,40 грн, за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 3 633,60 грн. 
Отже стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит Капітал» підлягає судовий збір у розмірі 1995,92 грн.
Також згідно вимог ст. 133 ЦПК України рішення суду в частині розміру витрат на правничу допомогу підлягає зміни, з урахуванням частково задоволення позовних вимог стягненню підлягають витрати у сумі 2307,20 грн.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,–
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» – задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2026 року змінити.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» суму заборгованості за договором про надання кредиту у загальному розмірі 23600 грн, судовий збір у сумі 1995,92 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2307,20 грн
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:        О.В. Маміна
Судді:        Н.П. Пилипчук 
Ю.М. Мальований