Справа № 495/8696/25
№ провадження 2/495/1764/2026
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря – Чибукової О.В.
справа № 495/8696/25
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород – Дністровському цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Білгород – Дністровськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення,
, 
В С Т А Н О В И В:
Представник Комунального підприємства «Білгород – Дністровськтеплоенерго», звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення, просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за теплову енергію у розмірі 129 767 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що КП ««Білгород – Дністровськтеплоенерго» є суб`єктом, який надає централізоване теплопостачання мешканцям міста Білгород – Дністровського, зокрема і відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
15.04.2021 Білгород – Дністровським міськрайонним судом у видачі судового наказу було відмовлено.
Відповідачем надані їй послуги належним чином не сплачуються.
Квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг.
Позивачем свої зобов`язання виконуються вчасно, якісно, однак відповідачем свої зобов`язання виконуються недобросовісно, з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем за наданні послуги виникла заборгованість за період з травня 2002 року по жовтень 2025 року в сумі 129 767,75 грн.
За період надання послуг від абонента скарг та заяв не надходило.
На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

12 грудня 2025 року Ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін. 
Сторони у судове засіданні не з`явилися, були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, на заочний розгляд справи згодний.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. 
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року суд перейшов до заочного розгляду справи. що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що дійсно КП «Білгород – Дністровськтеплоенерго» є суб`єктом, який надає централізоване теплопостачання мешканцям міста Білгород – Дністровського, зокрема і відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
Квартира відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, а також між КП «БДТЕ» та відповідачем встановлені договірні відносини з приводу надання послуг з теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку.
15 квітня 2021 року Ухвалою Білгород – Дністровського міськрайонного суду було відмовлено у видачі судового наказу позивачу. (а.с. 9).
Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з січня 2002 по жовтень 2025 р.р. складає 129 767,75 грн. (а.с. 7-8) 
За період надання послуг від абонента скарг та заяв не надходило.

Нормативне обґрунтування.

Між сторонами склалися відносини щодо забезпечення надання житлово-комунальних послуг та здійснення споживачем оплати за отримані послуги.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно ст. 9 ЗУ «Про житлово – комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
У висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13 зазначається, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.02.2022 у справі № 953/24063/19, зазначено, що правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі та виконавці комунальних послуг.
Пунктом 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів. Так, правом споживача є одержання вчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами укладених договорів, а обов`язком оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а також укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.
Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Жодної письмової відмови від отримання послуг з централізованого опалення у встановленому законом порядку відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідач відзив на позовну заяву не надала, на судові засідання, попри те, що була належним чином повідомлена про його час та місце, не з`явилася, а отже наведені розрахунки не заперечила, власних не провела, доказів їх неправильності не надала.
Оскільки відповідачем не спростовано надання їй комунальних послуг КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго», також не надано доказів надання комунальних послуг неналежної якості, тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь КП «Білгород – Дністровськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у загальному розмірі 129 767,75 грн, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішення питання щодо сплати судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь позивача підлягають задоволенню у розмірі 3028, 00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 64, 66, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 264, 509, 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 12,13,81, 265, 268, 280-281, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Білгород – Дністровськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Білгород – Дністровськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у загальному розмірі 129 767 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Білгород – Дністровськтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Комунальне підприємство "Білгород - Дністровськтеплоенерго", код ЄДРПОУ: 32132501, адреса: 67700, Одеська область, Білгород – Дністровський район, місто Білгород-Дністровський, вулиця Перемоги, 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 29 червня 2026 року.
Суддя: