ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 925/640/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Буглакової І. В., Малашенкової Т. М.,
за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.,

представників учасників справи:
позивача - Васильченко Л. І. (адвокат)
відповідача - Чорний К. О. (адвокат)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексіто+" 
до Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут"
про визнання недійсними рішень

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексіто+" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Акціонерного товариства "Черкасиобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про визнання недійсними рішень. 

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2026 (суддя Васянович А.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексіто+" до Акціонерного Товариства "Черкасиобленерго" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальність "Черкасиенергозбут" про визнання недійсними рішень залишено без розгляду.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 (колегія суддів у складі: Крижний О.М., Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.) ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.03.2026 скасовано, а справу № 925/640/25 передано до Господарського суду Черкаської області для подальшого розгляду. 

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 повністю і залишити в силі ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.03.2026 у справі № 925/640/25.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах:

- від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21, від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 про те, що системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду;

4.2. Також, скаржник зазначає, що враховуючи приписи ГПК України та висновки Верховного Суду, Господарський суд Черкаської області прийняв законну та обґрунтовану ухвалу від 03.03.2026 у справі № 925/640/25 щодо залишення позовної заяви ТОВ "Ексіто+" без розгляду.

4.3. Скаржник звертає увагу на те, що станом на 03.03.2026, тобто на день розгляду справи № 925/640/25 по суті, представницею ТОВ "Ексіто+" не було подано заяву щодо її бажання брати участь у судовому засіданні призначеному на 10 год 30 хв 03.03.2026 в режимі відеоконференції також не було повідомлено суд про неможливість приймати участь у вказаному судовому засіданні та не подано заяву щодо можливості розгляду справи у визначену дату за відсутності позивача/представника позивача.

4.4. Також скаржник наголошує на тому, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було повністю проігноровано позицію відповідача, а саме рішення прийнято судом спираючись на власне переконання про "загальну процесуальну активність позивача під час усього судового розгляду".

5. Доводи інших учасників справи 

5.1. Третьою особою подано письмові пояснення в яких просить задовольнити касаційну скаргу та скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 повністю і залишити в силі ухвалу Господарського суду Черкаської області від 03.03.2026 у справі № 925/640/25.

5.2. Вказані письмові пояснення мотивовані доводами, аналогічними за своїм змістом із доводами касаційної скарги.

5.3. Також, третьою особою було подано додаткові письмові пояснення які мотивовано помилковістю висновків суду апеляційної інстанції.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.09.2025 забезпечено участь представника ТОВ "Ексіто+" Васильченко Лілії Ігорівни у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у розгляді справи, яка призначена на 30.09.2025 о 12:30. 

6.2. Протокольною ухвалою від 30.09.2025 суд відклав підготовче засідання у справі до 11 год 00 хв 22.10.2025. Також суд задовольнив усне клопотання представника позивача Васильченко Лілії Ігорівни про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції. 

6.3. Протокольною ухвалою від 22.10.2025 суд відклав підготовче засідання у справі до 14 год 30 хв 11.11.2025. Також суд задовольнив усне клопотання представника позивача Васильченко Лілії Ігорівни про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції. 

6.4. У підготовче засідання 11.11.2025 представники сторін не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили суд підготовче засідання провести без їх участі, не заперечують проти закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті. 

6.5. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 листопада 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 12 год. 00 хв. на 10 грудня 2025 року.

6.6. 10.12.2025 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.

6.7. Ухвалою суду від 10.12.2025 призначено розгляд справи по суті на 12 год. 00 хв. на 14.01.2026.

6.8. У зв`язку з припиненням повноважень судді Кучеренко О.І., справу № 925/640/25 передано на повторний автоматизований розподіл та передано на розгляд судді Васяновичу А.В.

6.9. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.01.2026 справу № 925/640/25 прийнято судом до свого провадження та призначено розгляд справи по суті на 10 год. 00 хв. 05.02.2026.

6.10. Судове засідання призначене на 10 год. 00 хв. 05.02.2026 не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у справі з 28.01.2026 на лікарняному.

6.11. Ухвалою суду від 16.02.2026 призначено розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 03.03.2026.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Предметом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України.

8.3. У вирішенні доводів і вимог касаційної скарги та враховуючи висновків судів першої та апеляційної інстанції Суд виходить з такого.

8.4. Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

8.5. Відповідно до статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

8.6. Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

8.7. Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

8.8. Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

8.9. Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

8.10. Положення частини першої статті 42 ГПК України визначають, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

8.11. За положеннями частини другої статті 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

8.12. Частина четверта статті 202 ГПК України визначає, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

8.13. Означена процесуальна норма перебуває у системно-логічному зв`язку з пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України.

8.14. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

8.15. Зі змісту наведеної норми вбачається, що обов`язковими умовами для застосування таких процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

8.16. У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Отже, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

8.17. За матеріалами судової справи вбачається, що суд першої інстанції залишаючи позов без розгляду, виходив із того, що судове засідання 03.03.2026 позивач не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, що підтверджується доставкою ухвали від 16.02.2026 позивачу до його електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" 17.02.2026 о 15 год. 22 хв., про причини неявки суд не повідомив. 

8.18. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, виходив зокрема з того, що незважаючи на належність та своєчасність повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи по суті на 03.03.2026, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є передчасною, оскільки із встановлених обставин чітко вбачається наявність у позивача наміру брати участь у розгляді справи. Це, за висновком апеляційного господарського суду, підтверджує поведінка представниці позивача у судових засіданнях.

8.19. Також, суд апеляційної інстанції звернув увагу на доводи апелянта про те, що діючи з урахуванням ухвали Господарського суду Черкаської області від 25.09.2025 у справі № 925/640/25 та маючи обґрунтовані очікування на запрошення від суду, а також намір взяти участь в судовому засіданні, призначеному на 03.03.2026 о 10:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представниця Позивача ТОВ "Ексіто+", починаючи з 10:30 годин 03.03.2026 очікувала на таке запрошення/виклик від суду на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в особистому "Електронному кабінеті" в підсистемі ЄСІТС.

8.20. Окрім того, як зазначено в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, апелянт посилався на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у Постанові від 23.03.2023 у справі № 905/2371/21 про те, що процесуальне законодавство не містить приписів, які б передбачали необхідність звернення до суду з окремими клопотаннями (заявами) про участь в режимі відеоконференції щодо кожного "судового засідання".

8.21. Згідно з пунктами 2, 5 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та диспозитивність.

8.22. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.1997 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

8.23. Право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд.

8.24. Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

8.25. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

8.26. Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, який передбачений статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

8.27. За змістом статей 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

8.28. Такі принципи господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.

8.29. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

8.30. Як встановлено судом апеляційної інстанції, представниця позивача в ході розгляду цієї справи подавала, зокрема, письмову заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції, у всіх судових засіданнях заявляла усні клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, повідомляла суд про можливу неявку у зв`язку з участю у розгляді справи у Західному апеляційному господарському суді. 

8.31. Наведене дає підстави для висновку, що за такої процесуальної поведінки позивача, відсутні підстави стверджувати, що позивач втратив інтерес до справи яка розглядається.

8.32. Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

8.33. У рішенні від 13.01.2000 у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28.10.1998 у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

8.34. Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, залишення позовної заяви з формальних підстав без розгляду унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

8.35. Як обґрунтовано зазначено судом апеляційної інстанції, при вирішенні питання щодо можливості залишення позову без розгляду суд повинен оцінювати не лише сам факт неявки представника позивача у судове засідання, але також врахувати загальну процесуальну активність сторони під час усього судового розгляду.

8.36. У постановах Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 917/531/19, від 22.07.2020 у справі № 10/2456 зазначено, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення, і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані та є необхідними, суд може залишити позов без розгляду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду, а також, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечено можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

8.37. Також, відповідно до пункту 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

8.38. Чинним процесуальним законом встановлено строковість судових процедур.

8.39. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

8.40. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

8.41. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

8.42. Колегія суддів враховує, що провадження у цій справі № 925/640/25 відкрито ухвалою від 06.06.2025.

8.43. Відтак, враховуючи залишення позову у цій справі без розгляду ухвалою від 03.03.2026, провадження у справі в суді першої інстанції тривало майже дев`ять місяців.

8.44. При цьому, судами попередніх інстанцій не встановлено обставин щодо того, що тривалість судового розгляду в цьому випадку зумовлена саме невиконанням позивачем або ж його представником власних процесуальних обов`язків чи зловживанням процесуальними правами.

8.45. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

8.46. За встановлених у цій справі судом апеляційної інстанції обставин щодо відсутності підстав стверджувати про втрату позивачем інтересу до справи, залишення позову без розгляду у справі, розгляд якої здійснюється судом першої інстанції протягом майже 9 місяців за відсутності встановлених обставин зловживання позивачем власними процесуальними правами або ж нехтування процесуальними обов`язками, які (зловживання) могли вплинути на тривалість такого розгляду, матиме наслідком порушення прав сторін на вирішення спору впродовж розумного строку, оскільки зумовить необхідність звернення позивача до суду із новим аналогічним позовом, що призведе до фактичного розгляду ідентичної справи спочатку.

8.47. Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому залишення позову без розгляду в цьому випадку мало наслідком порушення права позивача на доступ до правосуддя.

8.48. З огляду на викладене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що місцевий господарський суд, залишивши позов без розгляду, формально підійшов до застосування процесуальних норм, не надавши належної оцінки тим обставинам, які мають визначальне значення для прийняття такого рішення.

8.49. Щодо посилань скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2023 у справі № 910/17906/21, від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 про те, що системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає наступне. 

8.50. Правові висновки у зазначених скаржником справах щодо застосування статей 202, 226 ГПК України, є загальними, адже є нормами процесуального права, вміщеними у ГПК України, та застосування яких не залежить від категорії спорів, що розглядаються судами, а залежить від встановлених у справі обставин, оцінки дій та процесуальної поведінки учасників справи, які в свою чергу впливають на кваліфікацію спірних правовідносин у процесуальному аспекті.

8.51. При цьому, правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

8.52. Так у справі № 910/17906/21 не було встановлено обставин щодо процесуальної активності позивача, подання ним заяв, заявлення усних клопотань про бажання приймати участь у судових засіданнях, а встановлено участь його представника лише в одному судовому засіданні 18.01.2022.

8.53. У справі № 905/458/21 судами встановлено, що суд ухвалою від 17.03.2021, зокрема, зобов`язав позивача з`явитись у підготовче засідання та надати витребувані документи. Разом з тим, позивач жодного разу (тричі) не з`явився у призначені судові засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки в судові засідання. 

8.54. Відтак, висновки у зазначених скаржником справах та у справі, яка переглядається, а також встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо процесуальної поведінки сторін та відсутності втрати інтересу позивача до провадження у цій справі, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та процесуальної поведінки сторін, оцінюючи їх у сукупності. 

8.55. При цьому, апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові, зазначивши про правові висновки Верховного Суду, викладені у наведених скаржником постановах, а також врахувавши обставини цієї справи та проаналізувавши процесуальну поведінку сторін дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для залишення позову у цій справі без розгляду. 

8.56. Зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що у справі, яка розглядається, суд надав всебічну оцінку обставинам, які склалися щодо питання можливості залишення позовної заяви у цій справі без розгляду.

8.57. Ураховуючи наведене у цій постанові через призму встановлених обставин справи та мотивів, з яких виходив суд при ухваленні оскаржуваної постанови, з огляду на межі касаційного оскарження колегія суддів дійшла висновку, що підстави касаційного оскарження не знайшли свого підтвердження.

8.58. Наведеним спростовуються доводи скаржника.

8.59. За вказаних підстав підлягають відхиленню також аргументи третьої особи, викладені у письмових поясненнях, які є аналогічними за своїм змістом із доводами касаційної скарги.

8.60. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсі.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

10. Судові витрати

10.1. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваних судових рішень без змін, то судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 у справі № 925/640/25 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 у справі № 925/640/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова