Справа № 523/15688/24
Провадження №2/523/481/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І.В.
за участю секретаря Мельніченко Г. О.
розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом - 
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 5), третя особа: Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) про встановлення факту батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження,
Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд:
- визнати померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ЄДРПОУ: 37946529) внести зміни до актового запису № 1204, складеного Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 25 жовтня 2000 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: - в графі «відомості про батька» змінити з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ».
Вимоги позову обґрунтував тим, що на початку 1999 року батьки позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мали близькі стосунки та почали проживати разом у с. Боярка, Київська область, де проживав ОСОБА_3 . Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет, як вказує позивач. 
Як зазначає позивач, у 2000 році його мати – ОСОБА_5 завагітніла від ОСОБА_3 , вони продувжували проживати разом, під час вагітності відвідували родичів з обох сторін, відзначали свята разом, що підтверджується фотокартками з фото таблиці. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився позивач і як посилається позивач, батьком в свідоцтві про народження ОСОБА_3 не зазначено , через його відрядження по роботі , тому у нього прізвище його матері (прізвище його дідуся по матері), відомості про батька записані зі слів матері. Свідоцтво про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1204, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 25 жовтня 2000 року, в якому зазначається в графі «батько» - ОСОБА_4 . 
Через деякий час сім`я почала жити в Одесі, проте недовго, коли позивач був маленьким, батьки остаточно розірвали стосунки, це було у 2005р. Позивач посилається на те, що він продовжував спілкуватися з батьком та його мамою – бабусею ОСОБА_6 протягом усього життя до смерті батька. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Повідомленням про смерть від Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке було надіслано позивачу, в якому вказується наступне: «Зі скорботою сповіщаємо Вас, що ОСОБА_7 батько, який перебуває у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_2 , штаб-сержант ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
Після надходження повідомлення про смерть, позивач займався похованням ОСОБА_3 та похоронив його в місті Одеса, за рахунок своїх коштів. Про що видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , Серія НОМЕР_3 від 29 лютого 2024 року.
Позивач бажає встановити юридичного факту батьківства для отримання спадщини померлого за законом.
Позивач вважає доказами того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали тривалий час разом є фотографії з їх спільного життя, де також присутня ОСОБА_9 – мати померлого, свідчення своєї матері – ОСОБА_5 , як доказ щодо батьківства ОСОБА_3 , свідчення ОСОБА_10 , сусідки сім`ї ОСОБА_11 , свідчення своєї бабусі по лінії матері - ОСОБА_12 .
Враховуючи зазначене, позивач просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На адресу суду 19 вересня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 5), Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) про встановлення факту батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження.
08 жовтня 2024 року (а.с. 57) провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року клопотання позивача про призначення молекулярно-генетичної експертизи в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 5), третя особа: Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) про встановлення факту батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження залишено без задоволення. Дана ухвала не оскаржена позивачем в апеляційному порядку.
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті позову.
Позивач в судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності і з врахуванням доказів, котрі наявні в матеріалах справи.
Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, її представником – адвокатом Ільченко Н. С. надано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідач заперечує проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні.
Третя особа: Міністерство оборони України 31 січня 2026 року надано пояснення по справі. Представник зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства (батька) стосовно конкретної дитини. Просив справу розглядати за відсутності третьої особи. (а.с. 89-91,101).
Відповідач – представник Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання за час розгляд справи не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, причин неявки суду не сповістив та будь-яких заяв чи клопотань не надавав.
Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності другого відповідача.
З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками записані - батьком ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1204, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 25 жовтня 2000 року. (а.с. 20).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 29 лютого 2024 року. (а.с. 21).
Частиною 1 ст.126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч.1 ст.133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
Показання свідків, покази котрих долучено до матеріалів справи, - матері позивача ОСОБА_5 ; сусідки сім`ї ОСОБА_13 , суд не приймає як належні докази батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки зазначені свідки по-перше не попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, а по-друге стороною позивача не заявлялось клопотань про їх допит в якості свідків.
Щодо письмових пояснень ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , суд зазначає, що зазначена особа народилась пізніше самого позивача, тому і її покази жодним чином не підтверджують факт батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 .
Фотографії та переписка в месенжерах також не є безпідставним доказом батьківства, оскільки зазначене лише підтверджує якісь стосунки ( можливо і добрі стосунки) між зазначеними вище людьми. Фотографії жодним чином не відображають хто на цих фотографіях, дату, час, тощо.
Крім того, позивачем не вказано з яких причин чи можливих перешкод батьківство ОСОБА_3 не було встановлено з 2000 року відносно позивача, у разі їх добрих стосунків, як на це посилається позивач.
Позивачем не надано суду доказів в сукупності котрих можна було б зробити однозначний висновок про задоволення позову, тому позовні вимоги ОСОБА_1   про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження підлягають залишенню без задоволення за недоведеністю.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 200, 206, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (65101, м. Одеса, вул. 25-ї Чапаєвської дивізії, буд. 5), третя особа: Міністерство оборони України (03168, м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6) про встановлення факту батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження – залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя