ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 635/11172/23
провадження № 61-14454св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

головуючого - Синельникова Є. В., 
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В., 

учасники справи: 
заявник -  ОСОБА_1 , 
заінтересована особа - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу та касаційну скаргу,- ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лихачов Роман Борисович, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року в складі судді Карасави І. О. та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в складі колегії суддів Яцини В. Б., Мальованого Ю. М., Маміної О. В., 

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст вимог заяви 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області.

Заява обґрунтована тим, що вона проживала разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року як дружина та чоловік у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця вказала, що шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Усі свята проводили в колі рідних та друзів.

З початком військової агресії російської федерації проти України вона разом із дочкою виїхали до Польщі. ОСОБА_5 самостійно вів господарство і здійснював догляд за будинком. У січні 2023 року ОСОБА_4 вступив до лав Збройних Сил України. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув. 

Метою встановлення зазначеного факту є отримання заявницею одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та його встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_1 у заяві просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_4 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 2016 року до січня 2023 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 

Харківський районний суд Харківської області рішенням від 04 червня
2024 року заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.

Встановив факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу за адресою: 
АДРЕСА_1 , у період з 22 листопада 2000 року до січня
2023 року.

Харківський районний суд Харківської області ухвалою від 15 липня 2024 року виправив описку, допущену у тексті рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року, а саме:
- зазначив у резолютивній частині рішення замість «у період з 22.11.2000 року по січень 2023 року» правильно «в період з 25.10.2018 року по січень 2023 року»,
а також у мотивувальній частині судового рішення у абзаці:
- «…суд дійшов висновку, що спільні права та обов`язки як чоловіка та дружини у ОСОБА_1 можуть виникати лише після розірвання шлюбу, тобто після 25.10.2018 року, замість помилково зазначеної дати - 21.11.2000 року».

Рішення суду першої інстанції по суті вимог заяви мотивовано тим, що системний аналіз наявних у справі доказів та відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи дозволяє суду дійти висновку, що заявниця надала суду належні і допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 в указаний період часу. 

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , адвокат Лихачов Р. Б., подав апеляційну скаргу. 

Харківський апеляційний суд постановою від 06 листопада 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , залишив без задоволення, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року залишив без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи особи, яка її подала 

18 листопада 2025 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лихачов Р. Б., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року в цій справі, в якій представник заявниці, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року і ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Підставою касаційного оскарження судових рішень зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до того, що метою встановлення бажаного факту є отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак така грошова допомога вже була отримана сином, батьком та матір`ю загиблого військовослужбовця, які не залучені до розгляду справи, яка згідно з вимогами чинного законодавства має бути розглянута в порядку позовного провадження. 

Позиція інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, поданому до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на правильність та обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій. 

Провадження у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 04 грудня 2025 року у складі колегії суддів Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. відкрив касаційне провадження у цій справі, витребував справу із суду першої інстанції.
У січні 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 25 травня 2026 року цю справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

Верховний Суд ухвалою від 25 травня 2026 року справу призначив до судового розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 22 червня 2026 року справу призначено колегії суддів у такому складі: головуючий - Синельников Є. В., Осіян О. М., Сакара Н. Ю., Сердюк В. В. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В. 

Фактичні обставини, встановлені судами 

Відповідно до акту депутата Височанської селищної ради Козакової Л. І. від 04 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначено, що ОСОБА_4 з 2016 року дійсно фактично мешкав та вів спільне господарство із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з меморіальним ордером від 21 грудня 2020 року № МВ 83485481 ОСОБА_1 сплатила штраф на суму 255,00 грн за постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАН № 3556202 від 14 грудня 2020 року щодо ОСОБА_4 . 

Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 11 грудня 2021 року ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_4 та/або ОСОБА_1 , які діють окремо один від одного, продати за ціну та на умовах на розсуд уповноваженого належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 5941 15 серпня 2017 року, транспортний засіб марки OPEL, модель OMEGA, 1987 року випуску, загальний легковий універсал-В, номер шасі НОМЕР_2 , колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з правом керування цим транспортним засобом на строк дії довіреності.

До матеріалів справи долучені світлини за 2021 рік, на яких зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом, що демонструє їх близькі стосунки.
Згідно з довіреністю від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_1 довіряє ОСОБА_4 отримати зерно пшениці в рахунок земельного паю, яке він отримав відповідно до накладної від 31 серпня 2022 року № 156.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 21 червня 2023 року та листом Кадрового центру Міністерства оборони України. 

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з 2016 року до 2023 року як дружина і чоловік однією сім`єю, вели спільне господарство та побут, а саме будували разом паркан навколо будинку, ОСОБА_4 ремонтував дах, разом обробляли землю та спільно вели домашнє господарство. Також їй відомо, що за спільні кошти вони придбали автомобіль та планували офіційно зареєструвати шлюб.

Згідно з витягом із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02 квітня 2024 року комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги батьку, матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 . 

ОСОБА_9 (батько), ОСОБА_10 (мати) та син ОСОБА_4 неповнолітній ОСОБА_3 до розгляду справи залучені не були. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 
Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та врахувавши позиції усіх учасників справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню. 

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувані судові рішення не відповідають.
Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений Главами 1 і 6 Розділу ІV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, окреме провадження як вид непозовного цивільного судочинства характеризується, зокрема, специфікою процесуальної форми розгляду справ окремого провадження, зумовленої спеціальною метою та особливим об`єктом судового захисту.

Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, провадження № 61-51сво18).

Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом, тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Найбільш важливі з точки зору суспільного буття особи юридичні факти, які підлягають визнанню в судовому порядку, визначені у частині першій
статті 315 ЦПК України.

Юридична значимість фактів, що встановлюються в окремому провадженні, визначається нормами матеріального права (цивільного, сімейного, трудового тощо), які мають бути застосовані судом при вирішенні справи.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Щодо інших юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то їх може бути встановлено в судовому порядку, за умов, передбачених частиною другою статті 315 ЦПК України, а саме якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий висновок про застосування норм права викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) та від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Велика Палата Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) окрему увагу зосередила на обов`язку судів враховувати у справі окремого провадження обставини існування спору про право, та вказала таке:
«76. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.
77. У порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо вони не пов`язані з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. […]
88. Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право».

Аналогічні за своєю суттю висновки про застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 01 червня 2026 року у справі № 451/1449/22 (провадження № 61-16152св25). 

Під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій установили, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який у січні 2023 року ОСОБА_4 вступив до лав Збройних Сил України та загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Метою встановлення зазначеного факту є отримання заявницею одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 

Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Заявниця вказала, що встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і визначила заінтересованою особою виключно Височанську селищну раду Харківського району Харківської області.

Водночас суди установили, що у цій справі право на отримання одноразової грошової допомоги мають також інші особи, зокрема, батько ОСОБА_9 , матір ОСОБА_10 та син загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 . 

Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02 квітня 2024 року комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги батьку, матері та сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 . 

Відповідно до вимог частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суди попередніх інстанцій у цій справі порушили зазначені норми процесуального права, не звернули увагу на зазначену заявницею мету встановлення бажаного факту та, у зв`язку із цим, не з`ясували дійсне коло осіб, які мають право на отримання відповідної грошової допомоги після смерті військовослужбовця ОСОБА_4 . 

Суди, встановивши у повному обсязі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, помилково не врахували, що у цій справі існує спір про право, у зв`язку із чим відповідно до вимог чинного процесуального законодавства ця справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. 

Наведене дає підстави колегії суддів касаційну скаргу задовольнити, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лихачов Р. Б., підлягає задоволенню, а рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року та постанова Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року скасуванню з ухваленням у цій справі нового судового рішення про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Щодо судових витрат

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам (частина перша статті 141 ЦПК України). 

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України зазначено, що постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За розгляд справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 сплатила 908,40 грн судового збору. 

За подання касаційної скарги ОСОБА_2 сплатила 1 211, 20 грн судового збору. 

За наслідками касаційного перегляду справи касаційна скарга ОСОБА_2 задоволено повністю, у зв`язку із чим із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 119,60 грн. 

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Лихачов Роман Борисович, задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зв сплати судового збору в сумі 2 119,60 грн (дві тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 60 копійок. 

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий 	Є. В. Синельников	
		
Судді	О. М. Осіян	
		
	Н. Ю. Сакара	
		
	В. В. Сердюк	
		
	Ю. В. Черняк