Справа № 626/793/26
Провадження № 1-кп/626/213/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
   
11 травня 2026 року м. Берестин
Берестинський районний суд Харківської області 
в складі: головуючої -судді ОСОБА_1 
за участю прокурора ОСОБА_2 
обвинуваченого ОСОБА_3 
секретаря ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №12025221090001148 від 16.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігів Чернігівської області, громадянина України, який має середню освіту, працює слюсарем-ремонтником ТОВ "ТК ДТ-Чернігів", одружений, є особою з інвалідністю 3-ї групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,- 
ВСТАНОВИВ: 

Обвинувачений ОСОБА_3 , точні спосіб та час досудовим розслідуванням не встановлені, маючи умисел на незаконне зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав нарізну вогнепальну зброю, виготовлену за типом нарізних однозарядних переламних пістолетів калібру 5,6 мм. (під спортивно-мисливський гвинтівковий патрон кільцевого запалення .22 LR та .22 Short), який виготовлено саморобним способом та придатний до проведення окремих пострілів спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами калібру 5.6 мм. кільцевого запалення (.22 LR та .22 Short), яку в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.
Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбачений законом дозвіл на зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, у грудні 2025 року, за допомогою електронного листування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою профілю " ОСОБА_5 ", виклав оголошення про продаж пістолету з назвою "Дерринджер" та в ході подальшого листування з оперативним закупним ОСОБА_6 домовився про відправку вогнепальної зброї службою доставки ТОВ "Нова пошта", після отримання грошових коштів в сумі 5000 грн. на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 .
Обвинувачений ОСОБА_3 , 25.12.2025 о 10:57 год., продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, за попередньою домовленістю із оперативним закупним ОСОБА_6 , отримав від нього 5000 грн на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 в АТ КБ "ПриватБанк" в рахунок оплати за збут йому вогнепальної зброї.
30.12.2025, близько 10:12 год. ОСОБА_3 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із оперативним закупним ОСОБА_6 , прибув до приміщення відділення Нової пошти №29, за адресою: м. Чернігів, вул. Музична, буд. 1, кор. 1 та здійснив відправлення від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 за ТТН №59001541433703 до відділення №1, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Берестин, вул. Незалежності, 45б, предмета схожого на пістолет, який на підставі висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/121-26/602-БЛ від 09.01.2026, визнаний нарізною вогнепальною зброєю виготовленої за типом нарізних однозарядних переламних пістолетів калібру 5,6 мм. (під спортивно-мисливський гвинтівковий патрон кільцевого запалення .22 LR та .22 Short), виготовлено саморобним способом та придатний до проведення окремих пострілів спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами калібру 5.6 мм. кільцевого запалення (.22 LR та .22 Short).
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , точні спосіб та час досудовим розслідуванням не встановлені, маючи умисел на незаконне зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав нарізну вогнепальну зброю, виготовлену за типом нарізних однозарядних переламних пістолетів калібру 5,6 мм. (під спортивно-мисливський гвинтівковий патрон кільцевого запалення .22 LR та .22 Short), який виготовлено саморобним способом та придатний до проведення окремих пострілів спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами калібру 5.6 мм. кільцевого запалення (.22 LR та .22 Short), яку в подальшому незаконно зберігав з метою збуту.
Після цього, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, не маючи передбачений законом дозвіл на зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, у січні 2026 року, за допомогою електронного листування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 з назвою профілю " ОСОБА_5 ", в ході листування запропонував та прийняв замовлення від оперативного закупного ОСОБА_6 на збут вогнепальної зброї. Після чого, обвинувачений домовився про відправку замовленої вогнепальної зброї службою доставки ТОВ "Нова пошта", після отримання 4500 грн. на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 .
06.01.2026 о 12:57 год. ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, за попередньою домовленістю із оперативним закупним ОСОБА_6 , отримав 4500 грн на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 в АТ КБ "ПриватБанк" в рахунок оплати за збут вогнепальної зброї.
Обвинувачений 06.01.2026 близько 15:48 год., з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зберігання та збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, за раніше досягнутою домовленістю із оперативним закупним ОСОБА_6 , прибув до приміщення відділення Нової пошти №29, за адресою: м. Чернігів, вул. Музична, буд. 1, кор. 1 та здійснив відправлення від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_6 за ТТН №59001546849522 до відділення №1, розташованого за адресою: Харківська обл., м. Берестин, вул. Незалежності, 45б, предмета схожого на пістолет, який був отриманий ОСОБА_6 , що згідно висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/121-26/1985-БЛ від 03.02.2026, є нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою за типом нарізних однозарядних переламних пістолетів калібру 5,6 мм. (під спортивно-мисливський гвинтівковий патрон кільцевого запалення .22 LR та .22 Short), який виготовлено саморобним способом та придатний до проведення окремих пострілів спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами калібру 5.6 мм. кільцевого запалення (.22 LR та .22 Short).
У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_3  у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю. Обвинувачений підтвердив факти викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, врахувати, що він щиро розкаявся у скоєному. 
Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3  вчинив зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), без передбаченого законом дозволу, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України. 
Під час судового розгляду було детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3  після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України є тяжким.
Враховуються дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем робпти характеризується добре, є особою з інвалідністю та проживає з родиною.
Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його. З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Також, суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше судимий не був. 
Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого кримінального правопопрушення. Так, зокрема в ході судового розгляду обвинувачений надав в судовому засіданні визнавальні покази та засудив свою протиправну поведінку. Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.
Також, виходячи із мети та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема пом`якшуючі обставини, стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і відповідно до ст.75 КК України, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Питання про речові докази та документи, судові витрати суд вирішить відповідно до ст.100,124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешти накладені на майно згідно із ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 06.03.2026 року, а саме на мобільний телефон ТМ Redmi 10-C, із номером НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , мобільний телефон ТМ Nokia 1208, із номером НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_3 та повернути їх власнику.
Речові докази по кримінальному провадженні № 12025221090001148, які на підставі постанови слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 09.01.2026 передані на зберігання до камери схову Берестинського РВП ГУНП в Харківській області - знищити.
Речові докази по кримінальному провадженні № 12025221090001148, які на підставі постанови слідчого СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області від 09.01.2026 долучені до матеріалів справи - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати за проведення експертизи зброї № СЕ-19/121-26/602-БЛ від 09.01.2026 у сумі 2674,2 грн. та № СЕ-19/121-26/1985-БЛ від 03.02.2026 у сумі 2674,2 грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

Суддя