Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/534/26
Єдиний унікальний №733/824/26
Рішення
Іменем України
30 червня 2026 року м.Ічня
Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (надалі по тексту ТОВ «Юніт Капітал», Позивач) звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 621969269 від 30 травня 2024 року в розмірі 24 520,74 грн., 2 662,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд, а також 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що 30 травня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали договір кредитної лінії № 621969269 на суму 4 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора «ТКТY-2426».Первісний кредитор виконав свій обов`язок, перерахувавши відповідачу грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн на картку №5168742732384569, яку остання вказала у заявці при укладенні договору. 
18.03.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №МВ-ТП/27 , за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі , визначеному у Реєстрі прав вимоги.
30.09.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем укладено договір факторингу №30/0925-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 30.09.2025 за Договором факторингу 2 від ТОВ «Таліон плюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27 518,32 грн., яка складається з 5 995,16 грн.– заборгованості по тілу кредиту, 18 525,58грн. – заборгованість за несплаченими відсотками та 2 997,58 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Однак позивач не ставить вимоги про стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 24 520,74 грн.
Оскільки, позивач набув право вимоги до відповідача, а останній не погасив заборгованість за даним правочином, відтак, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2026 року відкрито провадження у справі № 733/823/26 та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо карткового рахунку ОСОБА_1 . 
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Жодна із сторін клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено ,що 30 травня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір кредитної лінії №621969269 від 30 травня 2024 року (далі - Договір), який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «ТКТY-2426».
Згідно п. 2.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 4 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі «Правила»).
Відповідно до п. 2.3 Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 4 000,00 грн., що дорівнює загальному розміру кредиту 30.05.2024 року (що є датою надання кредиту).
Проте в подальшому відповідач збільшила сум у кредиту , у звязку з чим загальна сума кредиту становить 6 000,00 грн.
Згідно п. 3.1 Договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримувати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2 Договору.
Відповідно до п. 7.1 Договору, на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 29 червня 2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.
Як слідує з п. 9.1.1.7 Договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на 1 місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору.

Згідно п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Позивачем до матеріалів позову долучено паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №621969269 від 30 травня 2024 року, в якому містяться відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
В матеріалах справи наявні Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які не підписані відповідачем.
В заявці на отримання кредитних коштів від 30 травня 2024 року вказано персональні дані ОСОБА_1 , бажана суму кредиту та строк на який вона має намір отримати кошти.
Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що позичальником кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «ТКТY-2426», який було відправлено 30 травня 2024 року на її номер телефону НОМЕР_1 . Також з даної довідки вбачається, що позичальником не було вчинено жодних дій на продовження дисконтного періоду.
Відповідно до інформації, викладеній у листі АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-260603/114401-БТ від 09 червня 2026 року, банк повідомляє, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .
Згідно виписки за договором № б/н за період з 30 травня 2024 року по 06 червня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» щодо рахунку ОСОБА_1 , 30 травня 2024 року на картку відповідача зараховано кошти у розмірі 4 000,00 грн. на виконання умов кредитного договору.
У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 621969269 від 30 травня 2024 року , який складеним представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», вбачається, що у відповідача наявна заборгованість в сумі 27 518,32 грн. 
18.03.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №МВ-ТП/27 , за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі , визначеному у Реєстрі прав вимоги.
30.09.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем укладено договір факторингу №30/0925-01. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 30.09.2025 за Договором факторингу 2 від ТОВ «Таліон плюс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27 518,32 грн., яка складається з 5 995,16 грн.– заборгованості по тілу кредиту, 18 525,58грн. – заборгованість за несплаченими відсотками та 2 997,58 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Однак позивач не ставить вимоги про стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 24 520,74 грн.№ 621969269.
До позову надана виписка з особового рахунку за Кредитним договором№ 621969269 від 30 травня 2024 року сформована представником ТОВ «Юніт Капітал», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 становить 24 520,74 грн, з яких: за тілом кредиту

5 995,16 грн; за відсотками 18 525,58 грн, яка станом на 25 червня 2026 року Відповідачем не погашена.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК - України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційнокомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом

України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітноцифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційнокомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент

передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Надані представником позивача документи є належними та достатніми для того, щоб суд висновку про те, що зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем, згідно кредитного договору № 621969269 від 30 травня 2024 року, є невиконаними.
Волевиявлення позичальника на час укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу.
Без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, використання аналога власноручного підпису, кредитний договір (анкета - заява на кредит ) не міг би бути укладеним.
Також про виникнення зобов`язання відповідача перед позивачем свідчить та обставина, що кошти, визначені в електронному договорі, надійшли в розпорядження ОСОБА_1 на належний їй банківський рахунок.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім

переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал», як набувача права вимоги до цього боржника, на підставі наведених договорів факторингу заборгованості за кредитом договором № 621969269 від 30 травня 2024 року.
Відповідачем не надано суду доказів повного або ж часткового погашення боргу ні первісному , ні наступному кредитору. 
Відтак, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 621969269 від 30 травня 2024 року в сумі 24520,74 грн, з яких: 5 995,16 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 18 525,58 грн. сума заборгованості за відсотками.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Разом з тим, позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Враховуючи те, що категорія даного спору не відноситься до складної, сам спір є типовим, справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, в судові засідання представник позивача не з`являвся, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково в розмірі 3 000,00 грн., оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з виконаною адвокатом правничою послугою.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04).
Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №621969269 від 30 травня 2024 року у розмірі 24 520,74 грн, понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. та 2 622,40 судового збору, а всього 30 183 (тридцять тисяч сто вісімдесят три ) грн.14 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки,34 офіс 333 м. Київ, 01024, ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено та підписано 30 червня 2026 року. 
Суддя А. В. Вовченко