ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року м.Дніпро Справа № 912/141/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О.,Чус О.В., 

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Кузьменко В.Б.
від відповідача: Пушкарьов Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  
Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви 
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.08.2025р. 
(суддя Кабакова В.Г., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 25.08.2025р.)
та
на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2025р. 
(суддя Кабакова В.Г., м. Кропивницький, повний текст додаткового рішення складено 04.09.2025р.)
у справі 
за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", смт Приютівка, до відповідача Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви, м. Олександрія
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" звернулась до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530, що розташована по вулиці Олександрійська 25, в смт. Приютівка, Олександрійського району, Кіровоградської області та майном що на ній знаходиться що належить на праві користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної Церкви України смт. Приютівка", шляхом виселення з неї Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви, з покладенням судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з моменту зміни канонічної приналежності релігійної громади, Відповідач чинить перешкоди у користуванні Позивачем зазначеною земельною ділянкою та майном, що на ній розташоване, зокрема представники Відповідача перешкоджають доступу Позивача до земельної ділянки та об`єктів будівництва, що унеможливлює проведення інвентаризації майна, виконання вимірювальних робіт та оформлення будівельної документації.
19.08.2025 р. через систему "Електронний суд" позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/141/24, де просив стягнути з Відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 42 000,00 грн.

2.Короткий зміст оскаржуваних судових рішень у справі.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.08.2025 р. суд задовольнив позов частково. Ухвалив Управлінню Олександрійської єпархії Української Православної Церкви усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530, що розташована за адресою вулиця Олександрійська буд. 25, смт. Приютівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28034 та належить на праві постійного користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка". В іншій частині позову відмовив. Стягнув з Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви на користь Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" 3 633,60 грн. судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову.
Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2025 р. у справі № 912/141/24 заяву від 19.08.2025 р. Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/141/24 задоволено частково. Стягнуто з Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви на користь Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" 10 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено в задоволені решти вимог.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд: скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити; додтакове рішення у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення про покладення на Позивача понесених Позивачем витрат на правничу допомогу.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог не є законним, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, тим обставинам, що судом встановлені. Рішення суду не відповідає вимогам ст. ст. 2, 5, 13, 14, 236, 237 ГПК України щодо справедливого та неупередженого вирішення спору, законності та обґрунтованості судового рішення.
Водночас, на думку Скаржника, всупереч вимогам ст. ст. 74, 76, 77, 79, 86 ГПК України суд першої інстанції при наданні оцінки доказам, покладеним в основу рішення ( актам від 16.10.2023 р. та 23.10.2023 р., повідомленню ФОП Макітренка від 17.10.2023 р., заяві до поліції від 20.10.2023 р., відповідям Олександрійського РВП ГУНП та відеозаписам з мережі Інтернет), проігнорував, що, по-перше, усі ці докази датовані періодом, що передує дню розгляду судом справи по суті та дню винесення рішення щонайменше на півтора роки, а відтак зазначені у цих доказах обставини не є актуальними на день розгляду справи та ухвалення рішення; по-друге, ці докази можуть свідчити максимум про наявність для Позивача складнощів у користуванні земельною ділянкою через перешкоди з боку певних осіб, належність яких до складу Відповідача в жоден спосіб не підтверджується.
При цьому Скаржник зазначає, що обґрунтування судом першої інстанції свого рішення складається з двох аспектів: по-перше, констатації факту доведення Позивачем наявного у нього права на постійне користування земельною ділянкою та факту ненадання з боку Відповідача доказів правомірного користування спірною земельною ділянкою; по-друге, взяття судом до уваги як належних та допустимих доказів, наданих Позивачем. З такою позицією суду першої інстанції Апелянт не погоджується та вважає її помилковою.
Скаржник наголошує на тому, що ключовим доводом апеляційної скарги є те, що для даної справи важливою є вірна ідентифікація суб`єкта ( суб`єктів ), з боку якого ( яких ) Позивачу чиняться перешкоди у здійсненні ним речового права на земельну ділянку. Апелянт зазначає, що за текстом позову, відповіді на відзив та доданих до них доказів Позивач неодноразово вказує на чинення йому перешкод з боку певних осіб, яких він називає «представниками Відповідача», «керівництвом Відповідача» або «прихильниками Відповідача», проте жодні конкретні прізвища та/або посади чи церковні сани таких осіб не зазначаються, так само як і докази їх реального перебування у будь-яких юридично значимих відносинах із Відповідачем. Зокрема, у відповіді на відзив згадується «пан Ніканор», який нібито відмовився передавати ключі від замка вхідних воріт без дозволу вищого керівництва Відповідача, однак ким є ця особа, на якій підставі вона там перебуває та чим підтверджується її зв`язок з Відповідачем, Позивач не зазначає.
Апелянт стверджує, що єдина особа, яка згадується і дійсно має пряме відношення до Відповідача, — це керівник Відповідача - ОСОБА_1 . Однак відомості про вчинення ним будь-яких фізичних дій щодо перешкоджання Позивачу відсутні. В контексті перешкод Позивачем зазначається виключно факт звернення ОСОБА_1 у 2023 році як громадянина, а не як керівника Відповідача, до суду в порядку цивільного провадження, а також факт його звернення в інтересах релігійної громади Позивача, керівником якої він був, до органів Національної поліції України. Жодних доказів вчинення ОСОБА_1 як керівником Відповідача реального перешкоджання діям Позивача останній не наводить, і це ж стосується дій будь-яких осіб, які перебувають з Відповідачем у будь-яких юридично значимих відносинах.
Скаржник зазначає, що як зазначає сам Позивач, протидію йому чинять певні особи, які вважають себе прихильниками Відповідача, дотримуються тієї ж конфесії та незгодні зі зміною громадою релігійного та конфесійного підпорядкування. Дії таких осіб Відповідачем не контролюються та не ініціюються, а відтак він не може нести жодної відповідальності за такі дії. Про наявність у певних членів релігійної громади незгоди з діями Позивача свідчить, зокрема, факт звернення громадянина ОСОБА_2 до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів релігійної громади від 27.05.2023 р., за яким ухвалою суду від 25.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 912/1663/25. За таких обставин Апелянт вважає, що Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви не є належним Відповідачем у контексті заявлених позовних вимог.
Оскільки Відповідач є юридичною особою, Апелянт стверджує, що він у розумінні ЦК України здійснює свою діяльність лише через осіб, які прямо уповноважені на представництво його інтересів його статутом, а такою особою є лише керівник Відповідача. Відомостей про вчинення особисто керівником Відповідача перешкод Позивачу у користуванні земельною ділянкою у наданих суду доказах немає, як і доказів уповноваження керівником Відповідача будь-яких осіб на чинення таких перешкод. Відтак покладення судом на Відповідача як на юридичну особу провини за вчинення певних дій особами, не уповноваженими діяти від його імені, не є правомірним. Відстоювання ж Відповідачем у судовому порядку права на управління релігійною громадою Позивача також не може розглядатися як чинення з боку Відповідача перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Щодо додаткового рішення від 04.09.2025 р. Апелянт зазначає, що оскільки воно стосується виключно розподілу судових витрат і відповідно до положень ст. 129 ГПК України є похідним від результатів розгляду справи, визначених у первісному рішенні, воно також підлягає скасуванню у разі ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" подала відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, посилаючись на наступне:
Позивач зазначає, що Відповідач незаконно перешкоджає Позивачеві у користуванні земельною ділянкою та створює безпідставні перешкоди у правомірному її користуванні, а також майном, що знаходиться на даній земельній ділянці, наражаючи на небезпеку як представників Відповідача, так і сторонніх осіб. Позивач посилається на практику ЄСПЛ, відповідно до якої правомірне право користування річчю прирівнюється до права власності, а також на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 316, 317, 319, 321 ЦК України щодо непорушності права власності та неприпустимості позбавлення права власності.
Позивач наголошує, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» держава визнає право релігійної громади на вільну зміну підлеглості у канонічних та організаційних питаннях, а зміна підлеглості не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником ( користувачем ).
Позивач зазначає, що у нього відбулася зміна канонічної підлеглості, керівника релігійної організації та прийняття статуту в новій редакції. При цьому колишній керівник Позивача одночасно є керівником Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви, і саме Відповідач, як зазначено у письмових доказах, виконує «функції штатного духовенства» в релігійній громаді за кодом ЄДРПОУ 35079142, та як наслідок продовжує чинити перешкоди Позивачу в правомірному користуванні майном, не погоджуючись з рішенням релігійної громади щодо змін, які відбулися.
Позивач посилається на ст. 116, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 74, 76, 77, 79 ГПК України та зазначає, що дії Відповідача щодо перешкоджання Позивачеві у здійсненні права користування земельною ділянкою є неправомірними та такими, що порушують права Позивача на належне йому майно. Документальні чи інші докази вчинення таких неправомірних дій будь-ким іншим, а не Відповідачем, матеріали справи не містять. Правових підстав для користування земельною ділянкою, що є предметом спору, Відповідач не має.
Позивач також звертає увагу на баланс інтересів сторін спору та зазначає, що право власності та правомірне право користування гарантується та захищається Конституцією України, Цивільним кодексом України та Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Позивач посилається на ст. 35 Конституції України щодо свободи світогляду і віросповідання, ст. 7 та ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» щодо права релігійних організацій володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм майном.
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції та додаткове рішення у даній справі повністю відповідають нормам процесуального та матеріального права, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Позивач повідомляє орієнтовний розмір понесених витрат під час апеляційного розгляду справи — правнича допомога 32 000 грн.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.09.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.09.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 912/141/24. 
Матеріали справи № 912/141/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 11.02.2026 р..
Від представника Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2026 р. судове засідання у справі № 912/141/24 призначене на 11.02.2026 р. вирішено провести з представником Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
Від представника Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2026 р. судове засідання у справі № 912/141/24 призначене на 11.02.2026 р. вирішено провести з представником Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
В судовому засіданні 11.02.2026 р. по справі оголошено перерву до 03.06.2026 р..
Від представника Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2026 р. судове засідання у справі № 912/141/24 призначене на 03.06.2026 р. вирішено провести з представником Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання № 511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС. 
У судовому засіданні 03.06.2026 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

19.03.2019 р. за рішенням № 221 Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області: - затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (згідно КВЦПЗ розділ 03 секція В підрозділ 03.04) (кадастровий номер 3520355800:50:000:0530) для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій загальною площею - 0.3563 га, в тому числі забудованих земель - 0,3563 га, з них громадського призначення -0.3563 га, за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Приютівської селищної ради за адресою: вул. Олександрійська, № 25, смт Приютівка, Олександрійського району Кіровоградської області; - надано у постійне користування Релігійній громаді Парафії на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області земельну ділянку ( згідно КВЦПЗ розділ 03 секція В підрозділ 03.04 ) ( кадастровий номер 3520355800:50:000:0530 ) для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій загальною площею - 0.3563 га, в тому числі забудованих земель - 0,3563га, з них громадського призначення -0.3563 га, за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Приютівської селищної ради за адресою: вул. Олександрійська, № 25, смт Приютівка, Олександрійського району Кіровоградської області.
За рішенням № 1054 від 22.09.2023 р. Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області внесено зміни до п. 2 рішення Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 19.03.2019 р. № 221 в такій редакції: надати у постійне користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" земельну ділянку ( згідно КВЦПЗ розділ 03 секція В підрозділ 03.04 ) ( кадастровий номер 3520355800:50:000:0530 ) для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій загальною площею - 0.3563 га, в тому числі забудованих земель - 0,3563га, з них громадського призначення -0.3563 га, за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Приютівської селищної ради за адресою: вул. Олександрійська, № 25, смт Приютівка, Олександрійського району Кіровоградської області.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав правокористувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3520355800:50:000:0530 є Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", що відображено у витягу від 09.10.2023 р.
За містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкта будівництва в редакції 4 реєстраційний номер А2976241084885107987 від 21.11.2022 р., затвердженими Сектором містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфрастуктури Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області наказом № 14 від 31.08.2023 р., визначено об`єкт будівництва - нове будівництво Храму Великомученика Юрія Переможця, Кропивницької єпархії, Православної церкви України, за адресою Кіровоградська область Олександрійський район смт Приютівка, вул. Олександрійська, 25. Замовник - Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка".
Відповідно до додатку до містобудівної документації "Викопіювання з топографічно-геодезійного плану" відображено існуючі споруди - № 3 -колодязь, № 4 - вбиральня" та проект споруд № 1 - будівля храму, № 2 - господарська будівля.
У листі № 798-02-09 від 01.12.2023 р. Приютівська селищна рада повідомила Релігійну організацію "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", що: "21.11.2022 р. за заявою Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви (35615671) видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво Храму Святого Георгія Побідоносця за адресою Кіровоградська область Олександрійський район смт Приютівка, вул. Олександрійська, 25" за № МП01:6241-0849-0188-5205 від 21.11.2022 р. 31.08.2023 р. в розділі "Інформація про замовника" за заявою Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" (35079142) внесено зміни: замість "Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви (35615671)" зазначити "Релігійна громада великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка, 35079142" зважаючи на Парафіяльні збори, які відбулися 27.05.2023 р., зміни в статуті релігійної організації та розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.08.2023 р. № 891 "Про реєстрацію статуту релігійної громади ( Олександрійський район )", та зміни власника земельної ділянки.
Відповідно до чинного законодавства, містобудівні умови та обмеження за № № MU01:6241-0849-0188-5205 від 21.11.2022 р. є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника".
Так, Позивач уклав договір на виконання робіт і надання технічної документації від 11.10.2023 р. з ФОП Макитренком Юрієм Олексійовичем на виконання проекту "Нове будівництво Храму Великомученика Юрія Переможця, Кропивницької єпархії, Православної церкви України, за адресою Кіровоградська область Олександрійський район смт Приютівка, вул. Олександрійська, 25".
14.10.2023 р. проведено збори Парафіяльної Ради релігійної організації "Релігійна громада великомученика Ю. Переможця Кропивницької єпархії ПЦУ смт. Приютівка", на яких прийнято рішення: залучити ревізійну комісію у складі голови Кравченко Л.В., членів ОСОБА_3 , Нікішіною С.І., скарбника - ОСОБА_4 ; провести 15.10.2023 р. о 12.30 години інвентаризацію майна та долучити до інвентаризації представників від Олександрійської єпархії УПЦ для уникнення непорозумінь з приводу можливих майнових суперечок. 
16.10.2023 р. ревізійною комісією релігійної громади складено акт, де зазначено, що 15.10.2023 р. о 12.30 ревізійна комісія мала намір провести інвентаризацію майна релігійної громади за адресою: АДРЕСА_1 . Проте керівництво та прихильники Олександрійської єпархії УПЦ, що прибули до Храму, відмовились вести діалог. Взломали паркан огорожі, в силовий спосіб проникли на територію та заблокували вхід у Храм. Будь-які дії ревізійної комісії також заблокували. 
Акт від 16.10.2023 р. підписано головою ревізійної комісії Кравченко Л.В., членами Чередніченко Т.А., Нікішіною С.І., скарбником - ОСОБА_4 .
Про перешкоджання представниками Олександрійської єпархії УПЦ діяльності релігійної організації повідомлено правоохоронні органи, про що свідчить відповідь від 06.11.2023 р. Олександрійського РВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Також, 17.10.2023 р. ФОП Ю. Макітренко повідомив релігійну громаду про неможливість на даний час виготовити технічну документацію через перешкоджання проведенню вимірювальних робіт.
20.10.2023 р. ( вх. 6280 ) релігійна громада повідомлено Олександрійський РВП ГУ НП в Кіровоградській області, голову Приютівської селищної ради про намір 23.10.2023 р. о 10.30 провести інвентаризацію майна та об`єктів будівництва, які розташовані на території земельної ділянки.
Також релігійною громадою запрошена на визначений час і уповноважена особа від ФОП Ю. Макітренко для проведення вимірювальних дій на об`єкті будівництва.
23.10.2023 р. ревізійною комісією релігійної громади складено акт, де вказано, що 23.10.2023 р. о 10.30 ревізійна комісія мала намір повторно провести інвентаризацію майна релігійної громади влм. Ю Переможця, що знаходиться на території земельної ділянки 38 адресою: АДРЕСА_1 . До інвентаризаційних дій комісія прийняла рішення долучити представників від Олександрійської єпархії УПЦ, посадову особу від Приютівської селищної ради, представника ФОП Макітренка та поліціянтів Олександрійського районного відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області задля уникнення непорозумінь з приводу майнових суперечок. У визначений час представники Олександрійської єпархії УПЦ, що перебували на території храму, відмовились вести діалог та не впустили на територію земельної ділянки ревізійну комісію, посадову особу від Приютівської селищної ради начальника відділу інфраструктурних та земельних відносин Романа Солонину та представника ФОП Макітренко Наталію Задунаєву. 
Акт від 23.10.2023 р. підписано головою ревізійної комісії Кравченко Л.В., членами ОСОБА_3 , Нікішіною С.І., скарбником - Фесун Н.П.
27.10.2023 р. та 01.11.2023 р. Позивач уклав договори з ПрАТ "Кіровоградобленерго" та КОЕК про надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії на об`єкт незавершеного будівництва. 
За актом від 27.10.2023 р. ПрАТ "Кіровоградобленерго" релігійній громаді виставлені вимоги про усунення виявлених недоліків та заміни вказаного технічного обладнання для забезпечення мір безпеки, недопущенню порушень в існуючій електромережі та оплаті діючих рахунків за використану електроенергію.
Позивач зазначає, що виконання вимог ПрАТ "Кіровоградобленерго" по обладнанню електромережі релігійною громадою не є можливим через зазначене перешкоджання представниками Олександрійської єпархії УПЦ доступу до об`єктів будівництва. Внаслідок чого наражається на небезпеку життя та здоров`я відвідувачів релігійних споруд. З моменту зміни канонічної приналежності Релігійною громадою, Управління Олександрійською єпархією Української Православної Церкви чинить перешкоди в користуванні позивачем зазначеною земельною ділянкою та майном, що на ній розташоване. Як наслідок, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представники відповідача чинять перешкоди в користуванні зазначеною земельною ділянкою та майном Релігійної громади, що також унеможливлює оформлення та реєстрацію позивачем у встановленому законом порядку не введених в експлуатацію будівель та споруд що на ній знаходиться, про що складено відповідні акти.
Відтак, Позивач зазначає про порушення його прав та просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530 що розташована по вулиці Олександрійська 25, в смт. Приютівка, Олександрійського районну, Кіровоградської області та майном що на ній знаходиться що належить на праві користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної Церкви України смт. Приютівка", шляхом виселення з неї Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26.08.2024 р. у справі № 912/856/24 відмлено у задоволенні позову Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви до Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії православної церкви України смт. Приютівка" про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Релігійної громади "Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області" (код ЄДРПОУ 35079142), проведених 27.05.2023 р. під головуванням громадянки ОСОБА_5 ; визнання недійсним статуту Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії православної церкви України смт. Приютівка" у новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів Релігійної громади "Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області", затвердженого протоколом № 1 від 27.05.2023 р. і зареєстрованого розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 891-р від 03.08.2023 р.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025 р. апеляційну скаргу Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.08.2024 р. та додаткове рішення від 17.09.2024 р. у справі № 912/856/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.08.2024 р. та додаткове рішення від 17.09.2024 р. у справі № 912/856/24 залишено без змін.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі про часткове задоволення позову. Суд ухвалив Управлінню Олександрійської єпархії Української Православної Церкви усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530, що розташована за адресою вулиця Олександрійська буд. 25, смт. Приютівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28034 та належить на праві постійного користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка". В іншій частині позову відмовив. 
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3520355800:50:000:0530 зареєстровано за Позивачем у Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом від 09.10.2023 р. Суд встановив, що 27.05.2023 р. відбулися загальні збори релігійної громади, на яких ухвалено рішення про зміну канонічної підлеглості та входження до складу Кропивницької єпархії Православної Церкви України зі зміною назви. Розпорядженням Голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.08.2023 р. № 891-р затверджено нову редакцію статуту Позивача. Законність цих рішень підтверджена рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26.08.2024 р. у справі № 912/856/24, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025 р. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач перешкоджає Позивачу здійснювати користування земельною ділянкою, посилаючись на акти від 16.10.2023 р. та 23.10.2023 р., повідомлення ФОП Макітренка від 17.10.2023 р., відповіді Олександрійського РВП ГУНП, відеозаписи та факт подання Відповідачем позовів до Позивача. Водночас суд зазначив, що сторонами не надано доказів реєстрації об`єктів нерухомості на земельній ділянці, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог в частині майна та його звільнення шляхом виселення.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд визнав заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 42 000,00 грн завищеними та неспівмірними зі складністю справи, визначив обґрунтованим розмір компенсації 21 000,00 грн, а з урахуванням часткового задоволення позову немайнового характеру поклав на Відповідача 50% цієї суми — 10 500,00 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Зважаючи на те, що Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно у частині задоволення позовних вимог про усунення Відповідачем перешкоди у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судових рішень лише у межах зазначених позовних вимог.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, зокрема не ідентифікував належним чином суб`єкта, який чинить перешкоди Позивачу, та надав неправильну оцінку доказам, покладеним в основу рішення, які датовані 2023 роком і не є актуальними на момент ухвалення рішення. Також Апелянт стверджує, що він не є належним Відповідачем, оскільки перешкоди чиняться не ним як юридичною особою, а невстановленими фізичними особами, зв`язок яких з Відповідачем не доведений.
Предметом спору у цій справі є вимоги Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" до Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за кадастровим номером 3520355800:50:000:0530, та майном що на ній знаходиться що належить на праві користування Релігійній організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної Церкви України смт. Приютівка", шляхом виселення з неї Відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з моменту зміни канонічної приналежності релігійної громади, Відповідач чинить перешкоди у користуванні Позивачем зазначеною земельною ділянкою та майном, що на ній розташоване, зокрема представники Відповідача перешкоджають доступу Позивача до земельної ділянки та об`єктів будівництва, що унеможливлює проведення інвентаризації майна, виконання вимірювальних робіт та оформлення будівельної документації.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що для забезпечення ефективного захисту права користувача щодо спірної земельної ділянки наявні підстави для усунення Управлінням Олександрійської єпархії Української Православної Церкви перешкод власнику у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою. При цьому, Відповідач доказів правомірного користування спірною земельною ділянкою до суду не надав, а також не спростував доводи Позивача щодо безпідставного користування земельною ділянкою.
Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.
Релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом (ст. 18 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").
Частиною першою ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За нормами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. 
Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).
Як вбачається з матеріалів справи - 03.08.2023 р. зареєстровано у новій редакції статут Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" та 16.08.2023 р. до ЄДР внесено відомості про Релігійну організацію "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" з ідентифікаційним кодом 35079142.
Право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3520355800:50:000:0530 зареєстровано за Релігійною організацією "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав, яка є замовником об`єкта будівництва - нове будівництво Храму Великомученика Юрія Переможця, Кропивницької єпархії, Православної церкви України, за адресою Кіровоградська область Олександрійський район смт Приютівка, вул. Олександрійська, 25. Замовник - Релігійна організація "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка".
Позивач реалізує належне йому право власності ( в тому числі право користування ) в порядку, визначеному статтями 316, 317, 321 ЦК України, ст. 18 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" та статутом Позивача.
Для задоволення вимог власника достатньо встановити факт наявності перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей, що об`єктивно існують. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
Отже, підставою судового захисту є наявність доведеного факту порушення прав Позивача з боку Відповідача, яке існує на момент прийняття судового рішення, а підставою для задоволення негаторного позову - є доведений факт обмеження або перешкоджання, створення реальних перешкод у здійсненні права власності, триваючий характер такого правопорушення, наявність у момент звернення до суду. Також, обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права не може носити абстрактного, узагальнюючого характеру, має бути ефективним, тобто забезпечувати реальне відновлення порушеного права.
Слід також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1 та 3 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Звертаючись до суду із цим позовом, Позивач посилався на те, що його права порушуються саме Відповідачем, що відображено у таких доказах:
- акт від 16.10.2023 р., де відображено, що 15.10.2023 р. у визначений час о 12.30 ревізійна комісія мала намір провести інвентаризацію майна релігійної громади за адресою: смт. Приютівка, вул. Олександрійська, буд. 25. Проте керівництво та прихильники Олександрійської єпархії УПЦ, що прибули до Храму, відмовились вести діалог. Зламали паркан огорожі, в силовий спосіб проникли на територію та заблокували вхід у Храм. Будь-які дії ревізійної комісії також заблокували. Акт підписано Кравченко Л.В. - голова ревізійної комісії, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 - члени ревізійної комісії, ОСОБА_4 - скарбник;
- повідомлення 17.10.2023 р. ФОП Ю.Макітренком релігійної громади про неможливість на даний час виготовити технічну документацію через перешкоджання доступу до об`єкта будівництва керівника та представників релігійної громади, які повинні бути присутні на об`єкті під час вимірювальних робіт; 
- заява від 20.10.2023 р. (вх.6280) релігійної громади начальнику Олександрійського РВП ГУ НП в Кіровоградській області про намір 23.10.2023р. о 10.30 провести інвентаризацію майна та об`єктів будівництва, які розташовані на території земельної ділянки. Релігійна громада просила забезпечити присутність представників Національної поліції 23.10.2023 о 10:30 за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Олександрійська, буд. 25 для підтримання громадського порядку під час проведення заходів на території земельної ділянки, а також здійснювати відеофіксацію у випадку виникнення суперечностей між присутніми сторонами;
- акт від 23.10.2023 р., де зазначено, що 23.10.2023 р. о 10.30 представники Олександрійської єпархії УПЦ, які перебували на території земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , відмовились вести діалог та не впустили на територію земельної ділянки ревізійну комісію, посадову особу від Приютівської селищної ради та представника ФОП Макітренко Наталію Задунаєву;
- відповіді Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про розгляд звернень щодо дій представників Олександрійської єпархії УПЦ щодо перешкоджання доступу представників релігійної громади, представника від ФОП Ю. Макітренко на територію земельної ділянки;
- розміщені в мережі інтернет відео, зокрема за посиланням (https://www.youtube.com/watch?v=tNLlGKT3uDQ) та за посиланням (https://www.youtube.com/watch?v=HlBE44fDpdA);
- подання позовів Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви до Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії православної церкви України смт. Приютівка" з вимогами про визнання незаконними та скасування рішень загальних зборів Релігійної громади "Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області" (код ЄДРПОУ 35079142), проведених 27.05.2023 р. під головуванням громадянки ОСОБА_5 ; визнання недійсним статуту Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії православної церкви України смт. Приютівка" у новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів Релігійної громади "Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області", затвердженого протоколом №1 від 27.05.2023 р. і зареєстрованого розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 891-р від 03.08.2023 р. ( № 912/2071/23, № 912/856/24 ).
З приводу правової позиції Позивача, наданих ним доказів, а також за результатами їх оцінки судом, слід зазначити також наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Так, інтерес Позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.
При цьому Позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Ст. 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
При цьому, апеляційний господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Апеляційний суд наголошує, що 17.10.2019 р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 р. № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".
Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає Позивач та Відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що докази на підтвердження правомірності вимог Позивача щодо перешкоджання Відповідачем Позивачу, його повноважним органам управління та членам релігійної громади здійснювати користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3520355800:50:000:0530 є більш вірогідними, ніж доводи викладені Скаржником на їх спростування. 
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції для забезпечення ефективного захисту права користувача щодо спірної земельної ділянки наявні підстави для усунення Управлінням Олександрійської єпархії Української Православної Церкви перешкод власнику у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою. 
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування в оскаржуваній частині рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Стосовно доводів Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви щодо незаконності додаткового рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2025 р. у справі № 912/141/24 про стягнення з Відповідача на користь Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції зазначає таке.
За змістом ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У ч. 2 ст. 126 ГПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
За змістом ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Судом попередньої інстанції установлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 42 000,00 грн Позивач подав Договір про надання правничої (правової) допомоги № 023/11-06 від 06.11.2023 р., акт прийняття-передачі наданих послуг від 18.08.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 18.08.2025 р., додаткову угоду №1 від 06.11.2023 р.
Так, 06.11.2023 адвокатом Кузьменком В.Б. (Адвокат) та Релігійною організацією "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка" (Клієнт) укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №023/11-06 та додаткову угоду №1 від 06.11.2023, за умовами яких: Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню правничої (правової) допомоги, що пов`язана з захистом інтересів клієнта на будівлю церкви за адресою вул. Олександрійська, 25 смт. Приютівка, Олександрійського району, Кіровоградської області. Клієнт також доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання по наданню правничої (правової) допомоги, що пов`язана з захистом інтересів клієнта на земельну ділянку розташовану за адресою вул. Олександрійська, 25 смт. Приютівка, Олександрійського району, Кіровоградської області (п. 1.1. Договору та п. 1 додаткової угоди); відповідно до п. 2.1. Договору сторони за взаємною згодою, визначили зазначити гонорар Адвоката за представництво та надання інших видів правової допомоги під час розгляду в суді першої інстанції справи, що пов`язана з захистом та представництвом Клієнта зазначеного в п. 1.1. Договору, в наступному розмірі: сторонами визначається фіксований розмір гонорару Адвоката за надані послуги, який складає - 42000,00 грн (п. 2. додаткової угоди); Клієнт сплачує Адвокату гонорар в наступному порядку: на протязі трьох місяців з дня винесення судом першої інстанції рішення та набрання ним законної сили, в сумі 42 000,00 грн. Адвокат надає Клієнту Акт приймання передачі наданих послуг до якого додає Детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом (п. 4 додаткової угоди). Договір та додаткова угода підписані сторонами.
18.01.2024 р. адвокату Кузьменку В.Б. видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1063968 Релігійною організацією "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка". Адвокат Кузьменко В.Б. брав участь у розгляді справи.
Відповідач, з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України, ч. 3-4 ст. 126 ГПК України, ч. 5-6 ст. 126 ГПК України, вказував, що враховуючи той факт, що рішенням суду по справі позовні вимоги Позивача задоволено не повністю, а лише частково, розмір витрат Позивача на оплату правничої допомоги адвоката має бути зменшений до 8 000 грн, що станом на даний час є визначеним законом мінімальним розміром заробітної плати в Україні. На думку Відповідача: розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним; ані у заяві позивача про ухвалення додаткового рішення, ані в складеному адвокатом детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ані в жодних інших наданих суду позивачем документах не відображено в жоден спосіб реального часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); кількість складених адвокатом позивача процесуальних документів та їх обсяг не є значним; участь адвоката Позивача в судових засіданнях по справі мала місце (за виключенням єдиного випадку засідання з розгляд справи по суті) в порядку відеоконференції з використанням власних технічних засобів безпосередньо з офісу адвоката, а отже не потребувала від адвоката витрати додаткового час на те, щоб дістатися до місця проведення судового засідання; тривалість усіх судових засідань не була значною, а їх кількість – великою; Позивачем не аргументовано, яким чином складність даної справи впливає на розмір гонорару адвоката, так само як і значення даної справи для Позивача або потенційний вплив рішення у даній справі на репутацію позивача. Відомості про наявність публічного інтересу до даної справи відсутні.
Вирішуючи заяву від 19.08.2025 р. Релігійної організації "Релігійна громада Великомученика Юрія Переможця Кропивницької єпархії Православної церкви України смт Приютівка", суд попередньої інстанції дійшов висновку, що приймаючи до уваги реальність адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), беручи до уваги клопотання від 28.08.2025 р. Відповідача щодо зменшення заявлених витрат - заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 42 000,00 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи. При цьому, обґрунтованим та розумним розміром компенсації за надані послуги є 21 000,00 грн, що становить 50% від заявлених витрат на правничу допомогу. Оскільки рішенням від 14.08.2025 р. суд частково задовольнив позовні вимоги, тому відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України господарський суд поклав на Відповідача витрати Позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.
В якості доводів для скасування додаткового рішення, Скаржник посилається на те, що оскільки додаткове рішення у даній справі стосується виключно розподілу судових витрат, а відтак відповідно до положень ст. 129 ГПК України є похідним від результатів розгляду справи, визначених у первісному рішенні, воно також підлягає скасуванню у разі ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на вищевекладене, а також приймаючи до уваги залишення без змін за результатом апеляційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2025 р., в апеляційного суду відсутні підстави для скасування додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 р., яким суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу в наведених вище розмірах.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.08.2025 р. та на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2025 р. у справі № 912/141/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.08.2025 р. у справі № 912/141/24 - залишити без змін.

Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 04.09.2025 р. у справі № 912/141/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 08.06.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін