ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2026 Справа № 914/471/26 
За позовом: Приватного акціонерного товариства “Львівський локомотиворемонтний завод”, м. Львів
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Касьянова Олександра Дмитровича, селище Запитів, Львівський р-н, Львівська обл.
про: стягнення заборгованості
Суддя Коссак С.М. 
за участі секретаря Полюхович Х.М. 

За участю учасників справи: не з`явилися

На розгляд Господарського суду Львівської області від позивача - Приватного акціонерного товариства “Львівський локомотиворемонтний завод” надійшла позовна заява до Фізичної особи-підприємця Касьянова Олександра Дмитровича, селище Запитів, Львівський р-н, Львівська обл. про стягнення заборгованості у сумі 66 701,64грн., з якої: 52 500,00грн. – основний борг; 12 128,22грн. – пеня, 1 162,94грн. – інфляційні втрати, 910,48грн. – 3% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3328,00грн. сплаченого судового збору.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 12.03.2026 року на 09:40 год.
Рух справи відображено в ухвалах суду.
02.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив за вх.№ 9433/26 та 17.04.2026 року відповідь на відзив надійшла через систему «Електронний суд».
30.04.2026 року представником відповідача подано через систему «Електронний суд» заперечення на відповідь на відзив за вх.№ 12180/26 та клопотання за вх.№ 12254/26 про долучення доказів у справі, надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач понесе у зв`язку з наданням йому професійної допомоги адвокатом.
В судове засідання 30.04.2026 року позивач явку представника забезпечив, підтримав позовні вимоги та просить їх задоволити.
В судове засідання 30.04.2026 року відповідач явку представника забезпечив, проти позову заперечив з підстав, зазначених у поданих заявах по суті справи.
В судовому засіданні 30.04.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення, скорочений текст якого буде оголошена 04.05.2026 року о 12:15год. 
В судове засідання 04.05.2026 року представники сторін явку не забезпечили. 

Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Фізичною особою-підприємцем Касьяновим Олександром Дмитровичем, (виконавець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством “Львівський локомотиворемонтний завод”, (замовник, позивач), укладено Договір №ВГТ-005/25, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації. 
Позивач здійснив 30 квітня 2025 року на рахунок Відповідача передоплату у сумі 52 500,00 грн. З огляду на повну відсутність виконання замовлених робіт та тривале прострочення виконання зобов`язань, відтак позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 52 500,00грн.
Оскільки станом на дату подання позову роботи взагалі не виконані, а строк на повернення суми попередньої оплати настав, а починаючи з 30 червня 2025 року Відповідач перебуває у простроченні виконання зобов`язання з виконання робіт, відтак, позивачем нараховано відповідачу 12 128,22грн. – пені, 1 162,94грн. – інфляційні втрати та 910,48грн. – 3% річних, які просить стягнути з відповідача.
Аргументи відповідача.
У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що Виконавець не отримував жодного повідомлення Замовника про відмову від Договору, про призначення строку для усунення недоліків (що є обов`язковою передумовою відмови за ч. 2 ст. 849 ЦК України), а також жодної письмової вимоги про повернення суми попередньої оплати в порядку п. 5.10 Договору. Відповідач стверджує, що відсутні підстави для повернення авансу: Виконавець не припиняв виконання Договору та здійснив його часткове виконання, вимога про повернення авансу у розмірі 52 500,00 грн. є безпідставною. Предмет Договору включав не лише фізичне виготовлення та збірку пресформи, а й розробку конструкторської документації як передумову та складову частину загального результату, який підлягав передачі Замовнику. Виконавець виконав документаційну складову, що є самостійно значущим результатом роботи. Відповідач зазначає, що він приступив до виконання першої частини робіт (розробки пресформи), обумовленої предметом Договору, та погодив її результат (креслення) із Позивачем як замовником цих робіт. Разом з тим, жодної письмової вимоги про сплату боргу до подання позову не надходило, відтак вимога про стягнення попередньої оплати, пені, інфляційних втрат та 3% річних є безпідставними.
Відтак, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Представником відповідача у поданому уточненому відзиві на позовну заяву повідомляє суд про те, що для захисту своїх інтересів ним укладено договір про надання правової допомоги № 8-26 від 11.03.2026р. з адвокатом Міла-Поляковим Д.П. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1280 від 24.01.2008р.), згідно п.6.1. якого розмір винагороди адвоката за надані послуги оплачується на підставі погодинного тарифу, який сторони погодили у сумі 1400 (одна тисяча чотириста грн 00 коп.) гривень, без ПДВ, за одну годину. Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку сума судових витрат Відповідача у вигляді оплати послуг адвоката складають 6000 грн., які Відповідачем сплачені у якості авансу, що підтверджується банківською квитанцією № 34 від 17.03.2026р.
В судовому засіданні 30.04.2026 року представник відповідача зазначив, що витрати на правничу допомогу складають 14 000,00 грн., що підтверджується поданим орієнтовним розрахунком від 30.04.2026 року, який додано до клопотання про долучення доказів (вх.12254/26 від 30.04.2026 року).

Фактичні обставини справи.
16.04.2025 року між Фізичною особою-підприємцем Касьяновим Олександром Дмитровичем, (виконавець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством “Львівський локомотиворемонтний завод”, (замовник, позивач), укладено Договір №ВГТ-005/25, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації.
Пунктами 2.1, 2.2 Договору сторони визначили, що вартість робіт визначається виконавцем та оформляється у вигляді рахунків вартості робіт. Вартість послуг за договором становить 52 500,00грн. без ПДВ. Виконавець розпочинає проведення робіт з моменту отримання 100% попередньої оплати згідно виставлених рахунків.
Згідно п. 2.5 Договору, терміни виконання робіт за договором становлять 60 днів після отримання передоплати згідно п. 2.2. даного договору.
На виконання вищезазначених умов, позивач здійснив 30 квітня 2025 року на рахунок Відповідача передоплату у сумі 52 500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2577 від 30.04.2025 року на суму 35 000,00грн. з призначенням платежу: оплата рахунку №14 від 16.04.2025 року за виготовлення пресформи згідно договору ВГТ-005/25 від 16.04.2025 року без тендеру, без ПДВ та платіжною інструкцією 32576 від 30.04.2025 року на суму 17 500,00грн. з призначенням платежу: оплата рахунку №17 від 16.04.2025 року за виготовлення пресформи згідно договору ВГТ-005/25 від 16.04.2025 року без тендеру, без ПДВ.
Позивач зазначає, що з урахуванням дати здійснення передоплати 30 квітня 2025 року, граничний строк виконання робіт сплив 29.06.2025 року, а починаючи з 30 червня 2025 року Відповідач перебуває у простроченні виконання зобов`язання з виконання робіт.
Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що після закінчення проведення робіт Виконавець надає замовнику акт виконаних робіт та відповідну конструкторську документацію на виготовлену пресформу.
Згідно п. 4.1. Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику необхідну інформацію про хід виконання робіт згідно договору.
Станом на дату подання позовної заяви Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав: роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації не виконано, суму передоплати не повернуто, будь-яких повідомлень про зміну строків виконання робіт чи неможливість виконання зобов`язань Відповідач Позивачу не надсилав, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Відповідно до пункту 11.7 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 серпня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви, Відповідач свої зобов`язання не виконав: роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації не виконано; суму попередньої оплати не повернуто, штрафні санкції за порушення строків виконання робіт не сплачено.
Пунктом 5.10 Договору сторони визначили, що у разі невиконання та/або порушення строків виконання робіт та/або їх виконання не в повному обсязі, виконавець повертає замовнику 100% попередньої оплати за роботи або їх невиконану частину, з урахуванням індексу інфляції, протягом трьох банківських днів з дня отримання відповідної вимоги. У випадку прострочення виконавцем строків повернення попередньої оплати за роботи замовнику, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.
Позивачем нараховано відповідачу 12 128,22грн. – пені (за період з 30.04.2025 року по 27.01.2026 рік), 1 162,94грн. – інфляційні втрати (за період з червня 2025 року по грудень 2025 рік) та 910,48грн. – 3% річних (з 30.06.2025 року по 27.01.2026 рік), які позивач просить стягнути з відповідача.
З огляду на повну відсутність виконання замовлених робіт та тривале прострочення виконання зобов`язань просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 52 500,00грн та штрафні санкції.

Норми права та мотиви суду.
Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Судом встановлено, що 16.04.2025 року між Фізичною особою-підприємцем Касьяновим Олександром Дмитровичем, (виконавець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством “Львівський локомотиворемонтний завод”, (замовник, позивач), укладено Договір №ВГТ-005/25, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації.
Відповідно до ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Пунктами 2.1, 2.2 Договору сторони визначили, що вартість робіт визначається виконавцем та оформляється у вигляді рахунків вартості робіт. Вартість послуг за договором становить 52 500,00грн. без ПДВ. Виконавець розпочинає проведення робіт з моменту отримання 100% попередньої оплати згідно виставлених рахунків.
Згідно п. 2.5 Договору, терміни виконання робіт за договором становлять 60 днів після отримання передоплати згідно п. 2.2. даного договору.
На виконання вищезазначених умов, позивач здійснив 30 квітня 2025 року на рахунок Відповідача передоплату у сумі 52 500,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2577 від 30.04.2025 року на суму 35 000,00грн. з призначенням платежу: оплата рахунку №14 від 16.04.2025 року за виготовлення пресформи згідно договору ВГТ-005/25 від 16.04.2025 року без тендеру, без ПДВ та платіжною інструкцією 32576 від 30.04.2025 року на суму 17 500,00грн. з призначенням платежу: оплата рахунку №17 від 16.04.2025 року за виготовлення пресформи згідно договору ВГТ-005/25 від 16.04.2025 року без тендеру, без ПДВ.
Таким чином, зобов`язання з попередньої оплати робіт позивачем було виконано, а саме здійснено попередню оплату у розмірі 52 500,00грн. 
Виконавець, отримавши авансовий платіж на суму 52 500,00грн., в порушення умов договору підряду, не виконав усі взяті на себе зобов`язання по виконанню робіт по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації. Згідно п. 2.5 Договору, терміни виконання робіт за договором становлять 60 днів після отримання передоплати згідно п. 2.2. даного договору. 
Відповідно до ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Сторони встановили строк виконання робіт, таким чином, відповідно до положень п. 2.5 Договору та з урахуванням дати сплати попередньої оплати, датою закінчення виконання робіт було визначено сторонами 29.06.2025 року.
Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що після закінчення проведення робіт Виконавець надає замовнику акт виконаних робіт та відповідну конструкторську документацію на виготовлену пресформу. Згідно п. 4.1. Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику необхідну інформацію про хід виконання робіт згідно договору. Про те відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, акту виконаних робіт не надав, про існування обставин, що перешкоджають здійсненню виконавцем зобов`язань за договором підряду, замовник не був повідомлений, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Станом на дату подання позовної заяви Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав: роботи по розробці, виготовленні та зборці пресформи під ізолятор кр.8ТН.780.115 відповідно до розробленої документації не виконано, суму передоплати не повернуто, будь-яких повідомлень про зміну строків виконання робіт чи неможливість виконання зобов`язань Відповідач Позивачу не надсилав, в матеріалах справи такі докази відсутні.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.509 ЦК передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
У ст.530 ЦК передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.631 ЦК зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно з ч.3 ст.651 ЦК у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Отже, право замовника, позивача у справі на відмову від договору підряду, встановлено законом. 
Відповідно до ч.4 цієї статті замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що частково виконав умови договору на розробку конструкторської документації на суму договору у розмірі 3 000,00грн. Однак належних та допустимих доказів такого виконання та в яких обсягах суду не надав. Крім цього, умовами договору не передбачено етапність його виконання. Відтак така бездоказова позиція відповідача судом відхиляється. 
Відповідно до ч.3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відтак, за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 №910/16750/18. 
Як зазначено вище, право замовника відмовитись від договору, передбачене ст.849 ЦК України, зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч.2), якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином (ч.3) або передбачене ч.4 цієї статті безумовне право відмовитись від договору до закінчення роботи виникають лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.
У даній справі, сторони передбачили, що спірний Договір діє до 31 серпня 2025 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. (відповідно до пункту 11.7 Договору). 
Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач взяте на себе зобов`язання щодо сплати попередньої оплати виконав належним чином.
З огляду на повну відсутність виконання робіт та тривале прострочення виконання зобов`язань, враховуючи невиконання взятих на себе зобов`язань, вимога позивача щодо повернення попередньої оплати підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 52 500,00грн.
Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно п. 2.5 Договору, терміни виконання робіт за договором становлять 60 днів після отримання передоплати згідно п. 2.2. даного договору.
Пунктом 5.10 Договору сторони визначили, що у разі невиконання та/або порушення строків виконання робіт та/або їх виконання не в повному обсязі, виконавець повертає замовнику 100% попередньої оплати за роботи або їх невиконану частину, з урахуванням індексу інфляції, протягом трьох банківських днів з дня отримання відповідної вимоги. У випадку прострочення виконавцем строків повернення попередньої оплати за роботи замовнику, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.
Оскільки станом на дату подання позову роботи взагалі не виконані, а строк на повернення суми попередньої оплати настав, починаючи з 30 червня 2025 року Відповідач перебуває у простроченні виконання зобов`язання з виконання робіт. Відтак, позивачем нараховано відповідачу 12 128,22грн. – пені (за період з 30.04.2025 року по 27.01.2026 рік), 1 162,94грн. – інфляційні втрати (за період з червня 2025 року по грудень 2025 рік) та 910,48грн. – 3% річних (з 30.06.2025 року по 27.01.2026 рік), які позивач просить стягнути з відповідача.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до п.19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
З 30 січня 2024 року до 3 вересня 2025 року - діяла зупинка перебігу строків давності також із прив`язкою до воєнного стану. 
Відповідно до ч.3 ст.263 ЦК України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
Після 4 вересня почали діяти строки позовної давності на підставі Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності». Так, відповідно до Закону № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», п.19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 40-44, ст. 356) виключено. 
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання щодо виконання робіт мало бути виконано, а саме згідно п. 2.5 Договору, терміни виконання робіт за договором становлять 60 днів після отримання передоплати згідно п. 2.2. даного договору. Відтак обрахунок пені слід обраховувати за період з 30.06.2025 року по 27.01.2026 рік.
Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку на виконання робіт у відповідача (виконавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (замовнику) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу (пункт 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, постанова ВС у складі КГС від 26.05.2022 року у справі №902/186/21).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували факт виконання робіт відповідачем обумовлених договором на користь позивача, у строк, встановлений договором, а також повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку виконання робіт, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що такий розрахований помилково, тому суд здійснивши перерахунок пені, із зазначенням правильного періоду (з 30.06.2025 року по 27.01.2026 рік), здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних за вказаний період, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 9452,88грн. – пені, 1109,70грн. – інфляційних втрат та 910,48грн. - 3% річних ( в межах заявлених позовних вимог), а в задоволенні решти пені та інфляційних втрат слід відмовити.
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування у нього обов`язку з виконання робіт у строк та повернення суми попередньої оплати за не виконані роботі, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає: 52 500,00грн. – основна заборгованість, 9452,88грн. – пеня, 1109,70грн. – інфляційні втрати, 910,48грн. - 3% річних, в задоволенні решти пені та інфляційних втрат слід відмовити.

Судові витрати.
Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3328,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №272 від 30 січня 2026 року.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3191,86грн.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
В судовому засіданні 30.04.2026 року представник відповідача заявив, що ним заявлені адвокатські витрати, які становлять 14 000,00грн. з витраченим часом 10 годин, орієнтовний розрахунок яких додано до клопотання (вх.№12254/26 від 30.04.2026р.). Також до поданого клопотання додано договір А08-26 про надання правової допомоги від 11 березня 2026 року, згідно п.6.1. якого розмір винагороди адвоката за надані послуги оплачується на підставі погодинного тарифу, який сторони погодили у сумі 1400 (одна тисяча чотириста грн 00 коп.) гривень, без ПДВ, за одну годину.
Згідно зі ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Конкретний перелік послуг, які надавались адвокатом відповідача у даній справі визначено в Договорі про надання правової допомоги № А 08-26 від 11.03.2026 року та доданому до клопотання попередньому (орієнтовному розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачу – ФОП Касьянов Олександр Дмитрович, які він понесе у зв`язку з розглядом справи за позовом ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості у сумі 66 701,64грн.
При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України. 
Судом встановлено, що між Фізичною особою-підприємцем Касьяновим Олександром Дмитровичем та адвокатом Міла-Поляков Денисом Педровичем укладено Договір про надання правової допомоги № А 08-26 від 11.03.2026 року, відповідно до п. 1.1 якого адвокат зобов`язується здійснити представництво і захист інтересів замовника в справі №914/471/26, яка перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області.
У межах справи № 914/471/26 на підставі Договору про надання правової допомоги, представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Міла-Поляков Денис Педрович, що підтверджується ордером на надання правової допомоги, який наявний у матеріалах справи.
Згідно п.6.1. Договору про надання правової допомоги № А 08-26 від 11.03.2026 року, розмір винагороди адвоката за надані послуги оплачується на підставі погодинного тарифу, який сторони погодили у сумі 1400 (одна тисяча чотириста грн 00 коп.) гривень, без ПДВ, за одну годину. 
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи попередній (орієнтовному) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачу – ФОП Касьянов Олександр Дмитрович, які він понесе у зв`язку з розглядом справи за позовом ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості у сумі 66 701,64грн., відповідно до якого відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи у суді першої інстанції у розмірі 14 000,00грн.
Відповідно п. 3. ч. 4. ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом позов задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Касьянова Олександра Дмитровича на користь Приватного акціонерного товариства “Львівський локомотиворемонтний завод” 63 973,06грн. В задоволенні решти позовних вимог (2728,58грн.) відмовлено.
Дослідивши наявні обставини справи, подані докази, оцінивши їх, суд дійшов висновку, що у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу відповідача покладаються на позивача пропорційністю розміру задоволених позовних вимог з урахуванням пропорції відмовлених позовних вимог, у сумі 597,12грн.
Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Касьянова Олександра Дмитровича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства “Львівський локомотиворемонтний завод” (79018, м. Львів, вул. Залізнична, 1А, код ЄДРПОУ 00740599) 52 500,00грн. – основної заборгованості, 9452,88грн. – пені, 1109,70грн. – інфляційних втрат, 910,48грн. - 3% річних та 3191,86 грн. судового збору.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.
Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2026 року.

Суддя Коссак С.М.