Справа № 466/4432/26
Провадження № 2-о/466/239/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м. Львів 
Шевченківський районний суд м. Львова в складі: 
головуючого – судді Ковальчука О.І.
секретаря Пилипців О.-І.І.
з участю заявника ОСОБА_1 
справа №466/4432/26 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису
в с т а н о в и в:
19.05.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження прав або покладення на нього обов`язків, а саме: заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань менше 300 м до місця фактичного проживання постраждалої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;. заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 від 16.10.2024, орган видачі - 4651, який є її чоловіком (з яким в процесі розлучення) та раніше проживав по АДРЕСА_1 , та з яким в них є спільні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Близько 4 останніх років їх стосунки з ОСОБА_2 значно погіршились через зловживання ним алкогольних напоїв, після чого останній агресивно себе поводить, словесно ображає, виражається нецензурною лайкою, що часто має місце в присутності дітей.
Така поведінка чоловіка негативно впливає на здоров`я заявника, здоров`я їх дітей, а також здоров`я мами заявника. Після частих скандалів, сварок, образ та погроз фізичною розправою з боку чоловіка заявник не може працювати по домогосподарству, погіршується стан її здоров`я, оскільки ОСОБА_2 не контролює свої дії (вчинки), вчиняючи насильство в стані сп`яніння.
04 травня 2025 року заявник зверталась за допомогою на лінію 102 з приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , що виражалось в словесних образах та погрозах, а також штовханах. За результатами опрацювання повідомлення за її зверненням уповноважені працівники поліції відібрали письмове звернення та провели форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 5 діб.
18 липня 2025 року заявник зверталась за допомогою на лінію 102 з приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , що виражалось в стусанах, ляпасах, виражанні нецензурною лексикою та агресивною поведінкою. За результатами опрацювання повідомлення за зверненням уповноважені працівники поліції відібрали в заявника письмове звернення та провели форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, оскільки чоловік, почувши що ОСОБА_1 викликає поліцію, втік з місця події.
05 травня 2026 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника в присутності дітей (перебуваючи в стані сп`яніння словесно ображав, агресивно себе поводив). Заявник викликала працівників поліції, та за результатами реагування на її повідомлення, відносно чоловіка останні винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном на 9 діб.
Таким чином, ОСОБА_1 , є особою, яка зазнала домашнього насильства. 
З врахуванням вищевикладеного, змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису.
У судовому засіданні заявника підтримала вимоги викладені в заяві, надавши пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просила заяву задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.
Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
За змістом п.п. 2, 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника – це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).
Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно положень статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема домашнього насильства, визнаються жорстоким поводженням з дитиною. А дитина, яка потрапила в умови, що негативно впливають на її життя, стан здоров`я та розвиток у зв`язку жорстоким поводженням, зокрема домашнім насильством, має статус дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах.
Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає заявник ОСОБА_1 , а також без реєстрації проживає її чоловік ОСОБА_2 , з яким заявник перебуває в процесі розлучення.
Судом також встановлено, що ОСОБА_2 04.05.2025 року о 21:30 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне, фізичне та економічне насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: погрожував їй, ображав, штовхав, умисно позбавив коштів. Дані дії вплинули на емоційний стан ОСОБА_1 , викликали побоювання за власну безпеку.
Так, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.06.2025 по справі №466/4359/25, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок гривень 00 копійок) в дохід держави.
Крім того, 18 липня 2025 року заявник ОСОБА_1 зверталась за допомогою на лінію 102 з приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , що виражалось в стусанах, ляпасах, виражанні нецензурною лексикою та агресивною поведінкою. За результатами опрацювання повідомлення за зверненням, уповноважені працівники поліції відібрали в заявника письмове звернення та провели форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, однак оскільки чоловік, почувши що ОСОБА_1 викликає поліцію, втік з місця події.
Окрім того, 05 травня 2026 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявника ОСОБА_1 в присутності дітей (перебуваючи в стані сп`яніння словесно ображав, агресивно себе поводив). Заявник викликала працівників поліції та за результатами реагування на її повідомлення, відносно ОСОБА_2 останні винесли терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії ЕТ №108656 від 05.05.2026 терміном на 9 діб.
За наведених обставин, суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявника, психологічного або фізичного насильства з боку ОСОБА_2 є реальними. Його дії носять системний характер, за що він притягувався до адміністративної відповідальності. Заявник з приводу поведінки ОСОБА_2 неодноразово зверталася в органи поліції та на даний час має обґрунтовані підстави побоюватися за власну безпеку. Відповідно, суд вбачає за необхідне видати обмежувальний припис з метою захисту постраждалої від домашнього насильства та для попередження можливого повторного застосування до ОСОБА_1 насильства з боку ОСОБА_2 .
Зважаючи на оцінені в судовому засіданні докази, беручи до уваги позицію заявника, суд вважає, що наявні підстави для застосування до ОСОБА_2 заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань менше 300 м до місця фактичного проживання постраждалої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;. заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, задовольнивши заявлені вимоги. 
На переконання суду, видача обмежувального припису забезпечить дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства, буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства та саме такий строк на даний час є достатнім для виконання обмежувальним приписом захисної та превентивної функції.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2020 року у справі № 753/10840/19.
Згідно з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19), обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.
Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19, тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом №2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.
Так, суд дійшов висновку, що такі заходи доцільно застосувати на три місяці, а не на шість, як просить заявник. Суд визначає такий строк дії обмежувального припису і вважає його достатнім та співмірним за конкретних обставин справи, адже з огляду на надані суду докази застосування обмежувального припису на такий тривалий термін як 6 місяців носитимуть непропорційний та надмірний характер для заінтересованої особи.
Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій, а тому заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з метою захисту заявника від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 .
Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Керуючись ст.ст.13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 263-265, 268, 350-2 - 350-6 ЦПК України, суд 
ухвалив: 
заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису – задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис терміном на 3 (три) місяці, яким: 
- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , наближатися на відстань менше 300м до місця фактичного проживання постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Допустити негайне виконання рішення суду.
Копію рішення направити до Відділу Поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , на профілактичний облік.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Текст рішення складено та підписано 21.05.2026 року. 
  Суддя	  	 О.  І.  Ковальчук