ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/763/25 пров. № А/857/33478/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року (ухвалене головуючим – суддею Боршовський Т.І. у м. Івано-Франківськ) у справі № 300/763/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив: 
визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 091630022220 від 30.12.2024 щодо відмови у призначенні пенсії позивачу; 
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати у загальний стаж ОСОБА_1 період зайняття підприємницькою діяльністю з 07.06.2001 по 31.12.2002 (1 рік 7 місяців 25 днів); 
зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до діючого законодавства України. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що неодноразово зверталася через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявами про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду яких органами Пенсійного фонду України були прийняті рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідно страхового стажу. Так, за результатом розгляду заяви від 25.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії, згідно якого страховий стаж становить 28 років 07 місяців 12 днів, до страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2003 та з 01.01.2024 по 31.12.2016. Вважав протиправним таке рішення № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивач надала пенсійному органу документальне підтвердження перебування в період з 07.06.2001 по 31.12.2002 на податковому обліку як фізичної особи-підприємця на спрощеній системі оподаткування. Так, вона надала пенсійному органу лист Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06, в якому зазначено, що в період з 07.06.2001 по 31.12.2002 перебувала на спрощеній системі оподаткування. Окрім цього, в період з 07.06.2001 по 31.12.2002 подавала до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську звіти суб`єкта малого підприємництва – фізичної особи – платника єдиного податку, в яких зазначено суми фактично сплаченого єдиного податку за звітний період та номери квитанцій, згідно яких сплачено єдиний податок. За вказаних обставин, період зайняття підприємницькою діяльністю з 07.06.2001 по 31.12.2002 підлягав зарахуванню до страхового стажу. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, заяву ОСОБА_1 від 25.12.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти рішення за результатами її розгляду, зарахувавши до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2002. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень рішення ГУ ПФ України в Житомирській області № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, прийнято безпідставно, необґрунтовано та непропорційно.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 05.11.2024 через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення № 091630022220 від 11.11.2024 про відмову у призначенні пенсії.
19.11.2024 позивач звернулася через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви від 19.11.2024 ОСОБА_1 долучила такі копії документів: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; довіки про присвоєння ідентифікаційного номеру; диплому про навчання серії НОМЕР_2 ; листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06; листа № 290/АП/09-19-64-02-10; довідки № 265 про заробітну плату; довідки № 301 про зміну назви організації; довідок №№ 78, 26, 1303 про про прийняття на роботу; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ; трудової книжки серії НОМЕР_4 .
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 091630022220 від 25.11.2024 про відмову у призначенні пенсії. До страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2003 та з 01.01.2024 по 31.12.2016, оскільки відсутні відомості щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
26.11.2024 позивач звернулася із скаргою до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області, в якій повідомила, що разом із заявою про призначення пенсії за віком було подано довідку ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06, в якій підтверджено факт перебування на спрощеній системі оподаткування в період з 07.06.2001 по 31.12.2002. Позивач також повідомила, що в неї наявні квитанції про сплату єдиного податку за вказаний період.
27.11.2024 позивач звернулася через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення № 091630022220 від 04.12.2024 про відмову у призначенні пенсії.
Листом від 25.12.2024 № 10365-8835/Л-02/8-0900/24 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області за результатом розгляду скарги від 26.11.2024 повідомлено ОСОБА_1 , що згідно з довідкою ГУ ПФ України в Івано-Франківській області № 2915/06-16 від 19.11.2024 втрачено доступ до бази даних АРМ РВ м. Івано-Франківськ за період з 07.06.2001 по 31.12.2001, що унеможливлює підтвердження сплати внесків, та відсутня інформація про нарахування внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2002 по 31.12.2003. Згідно наданої позивачем квитанції № 246.020.1/254 від 19.11.2002, до стажу враховано період з 01.12.2002 по 31.12.2002. Квитанцію № 597.020.1/622 від 10.12.2001 не взято до уваги, оскільки прізвище платника ( ОСОБА_2 ) не збігається з її паспортними даними. Щодо копії свідоцтва про сплату єдиного податку від 11.06.2001 з терміном дії з другого по четвертий квартал 2001 року, то таке свідоцтво має бути надане пенсійному органу в оригіналі. Оскільки відсутні документи про сплату до Пенсійного фонду страхових внесків, відсутні платіжні доручення, квитанції установ банків, які б підтверджували сплату фіксованого податку за відповідні періоди, або документи, що підтверджують поштовий переказ та за даними підсистеми обліку сплати страхових внесків за період з 01.01.2002 по 30.12.2003 відсутня інформація про перебування на спрощеній системі оподаткування та нарахування внесків/збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також через відсутність даних персоніфікованого обліку до 01.01.2004, ОСОБА_1 не зараховано до стажу період з 07.06.2001 по 30.11.2002.
25.12.2024 позивач звернулася через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви від 25.12.2024 ОСОБА_1 долучила такі копії документів: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудової книжки серії НОМЕР_4 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ; свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи; свідоцтва про народження; свідоцтва про сплату єдиного податку від 11.06.2001; листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06; довідки від 06.11.2024 № 264; довідки від 06.11.2024 № 265 про заробітну плату; довідки від 06.08.2024 № 266; диплому про навчання серії НОМЕР_2 ; довідки від 29.10.2024 № 26; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії. Так, страховий стаж позивача становить 28 років 07 місяців 12 днів, при необхідних 30 років. До страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2003 та з 01.01.2024 по 31.12.2016, оскільки відсутні відомості щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб всі періоди трудової діяльності враховані.
Листом № 0900-0209-8/276 від 02.01.2025 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача про прийняте рішення № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком.
Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати у загальний стаж позивача періоди зайняття підприємницькою діяльністю з 07.06.2001 по 31.12.2002 (1 рік 7 місяців 25 днів), зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити пенсію ОСОБА_1 з дня подачі заяви про призначення пенсії від 05.11.2024 та виплатити її негайно відповідно до діючого законодавства України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) та Законом №1058-ІV.
Умови призначення пенсії за віком врегульовані статтею 26 Закону №1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року – не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року – не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року – не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року – не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року – не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року – не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року – не менше 35 років.
Частиною четвертою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.
Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи зміст вищевказаних положень закону пенсійний вік для позивача становить 60 років, за умови наявності страхового стажу 30 років.
За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні пенсії. 
Так, страховий стаж позивача становить 28 років 07 місяців 12 днів, що підтверджується розрахунком стажу. До страхового стажу не зараховано періоди здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2003 та з 01.01.2024 по 31.12.2016, оскільки відсутні відомості щодо нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.
Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).
Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту а) частини першої статті 3 Закону № 1788, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Частиною першою статті 56 Закону № 1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Положеннями пункту а) частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів за умови сплати страхових внесків.
Статтею 66 Закону № 1788 передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страхові внески це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-IV (далі Закон № 2464) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 2 частини першої статті 11 Закону № 1058-IV встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з пунктом 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 01 травня 1993 року, а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі Положення), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
З огляду на таке правове регулювання, до страхового стажу включаються період здійснення особою підприємницької діяльності, за певних умов, а саме:
- до 01 травня 1993 року час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків;
- до 01 січня 1998 року підтверджується спеціальним торговим патентом, патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків;
- з 01 січня 1998 року до 01 січня 2004 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, зараховуються до трудового стажу фізичних осіб підприємців, якщо вони підтвердженні довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності та застосування спрощеної системи оподаткування; сплатою фіксованого податку (патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян); спеціальним торговим патентом; свідоцтвом про сплату єдиного податку; довідкою, виданою податковою інспекцією про перебування особи на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку; а з 01 липня 2000 додатково лише за умови сплати страхових внесків;
- з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з Законом № 1058-IV за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, береться за основу отриманий ними дохід за відповідний місяць (частина третя статті 20 Законом № 1058-IV).
Обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та/або подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.
Верховний Суд в постанові від 26.10.2018 в справі № 643/20104/15-а зазначив:
« 39.1. Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції постанови правління ПФУ від 07 липня 2014 року № 13-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Відповідно до цього Порядку час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.
39.2. Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
39.3. Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку».
В спірному випадку, позивач не погоджується із діями відповідача саме в частині не зарахування до страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2002.
Разом із заявою від 19.11.2024 про призначення пенсії за віком позивач надала органу Пенсійного фонду України копію листа Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06, в якому зазначено, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, з 01.01.2004 по 31.12.2017 за бажанням особи – за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів. За отриманням зазначеної довідки фізична особа може звернутися до суб`єктів державної реєстрації: Міністерства юстиції України, яке є розпорядником Єдиного державного реєстру. Також повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у статусі фізичної особи-підприємця з 06.06.2001 по даний час. Так, з 07.06.2001 по 31.12.2002 на спрощеній системі оподаткування, з 01.01.2003 по 31.12.2003 на загальній системі оподаткування.
В розумінні пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, та пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 лист-довідка Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06 про перебування ОСОБА_1 в період з 07.06.2001 по 31.12.2002 на спрощеній системі оподаткування, є належним доказом 
Крім цього позивач разом із заявою від 25.12.2024 про призначення пенсії за віком надала органу Пенсійного фонду України:
- копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності – фізичної особи від 05.06.2001;
- копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 11.06.2001 за другий, третій та четвертий квартал 2001 року;
- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.02.2013, згідно якого ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 05.06.2001, позивач взята на облік ДПІ у м. Івано-Франківську як платник податків 06.06.2001, взятий на облік Управління ПФУ в м. Івано-Франківську 27.11.2001.
Враховуючи вищевказані положень, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01.01.1998 по 31.12.2003 зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності.
Наведені вище документи, підтверджують факт реєстрації ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця та перебування на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку, що є достатніми підставами для зарахування до страхового стажу позивача періоду здійснення підприємницької діяльності з 07.06.2001 по 31.12.2002.
Також, позивач надала пенсійному органу квитанції про сплату єдиного податку за спірний період з 07.06.2001 по 31.12.2002: № 215_020_1/227 від 14.06.2001; № 41_008_1/49 від 18.07.2001; № 282_020_1/298 від 20.08.2001; № 157.029.1/166 від 19.11.2001; № 321.020.17329 від 22.10.2001; № 420.020.1/430 від 09.01.2002; № 301.020.17317 від 18.01.2002; № 159.029.1/170 від 19.11.2001; № 25.008.1/29 від 19.02.2002; № 133.020.1/138 від 14.03.2002; № 206.008.1/240 від 12.04.2002; № 397.868.2/439 від 12.04.2002; від 20.05.2002; № 482.020.17514 від 19.06.2002; № 504.020.1/522 від 19.07.2002; № 590.020.1/612 від 16.09.2002; № 414.020.1/427 від 20.08.2002; № 246.020.1/254 від 19.11.2002; № 132.020.1/136 від 14.03.2002; № 597.020.1/622 від 10.12.2001; № 597.020.1/623 від 10.12.2001; № 599.020.1/626 від 10.12.2001; № 600.020.1/627 від 10.12.2001.
ОСОБА_1 повідомлено, листом від 25.12.2024 № 10365-8835/Л-02/8-0900/24 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області за результатом розгляду скарги від 26.11.2024 що згідно наданої позивачем квитанції № 246.020.1/254 від 19.11.2002, до стажу враховано період з 01.12.2002 по 31.12.2002. Квитанцію № 597.020.1/622 від 10.12.2001 не взято до уваги, оскільки прізвище платника ( ОСОБА_2 ) не збігається з її паспортними даними.
Що стосується доводів ГУ ПФ України в Івано-Франківській області про не взяття до уваги квитанції № 597.020.1/622 від 10.12.2001, то колегія суддів вказує на те, що окрім прізвища платника, в квитанції зазначено інші відомості, які дають змогу ідентифікувати позивача, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ; адреса платника АДРЕСА_1 .
Що стосується зазначеного в квитанції № 597.020.1/622 від 10.12.2001 прізвища “ ОСОБА_2 ”, яке неспівпадає з прізвищем позивача “ ОСОБА_3 ” лише через одну літеру, то така невідповідність є очевидною опискою, яка з огляду на інші відомості в цій квитанції, дає можливість встановити дійсного платника платежів за період з 01.06.2001 по 31.12.2001 на рахунок отримувача: Пенсійний фонд (а.с. 43).
В матеріалах справи, також наявні копії звітів позивача як суб`єкта малого підприємництва – фізичної особи – платника єдиного податку: за ІІ квартал 2001 року; за ІІІ квартал 2001 року; за ІV квартал 2001 року; за І квартал 2002 року; за ІІ квартал 2002 року; за ІІІ квартал 2002 року; за ІV квартал 2002 року.
В даних звітах зазначено суми сплаченого єдиного податку та реквізити квитанцій, які підтверджують таку сплату. Також, на кожному звіті міститься відтиск штампу ДПІ у м.Івано-Франківську про отримання таких звітів.
Крім цього в матеріалах справи наявні: декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2001 року; декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2002 року.
Вище зазначене підтверджує інформацію, яка міститься в листі-довідці Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 № 13526/6/09-19-24-02-06 про перебування ОСОБА_1 в період з 07.06.2001 по 31.12.2002 на спрощеній системі оподаткування та сплату єдиного податку.
Проаналізувавши наведене колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що пенсійний орган безпідставно відмовив в зарахуванні до страхового стажу позивача періоду перебування ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок), а саме за період з 07.06.2001 по 31.12.2002.
Відтак , рішення ГУ ПФ України в Житомирській області № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо дати, з якої необхідно призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, то колегія суддів вказує на таке.
Згідно з статтею 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, відповідно до пункту першого вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.
Позивач оспорила рішення ГУ ПФ України в Житомирській області № 091630022220 від 30.12.2024 про відмову в призначенні пенсії, яке прийнято за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.12.2024.
Відтак, за вказаних обставин у позивача виникло право на призначення пенсії з дня звернення за пенсією на підставі заяви від 25.12.2024 про призначення пенсії за віком, а тому пенсія має бути призначена позивачу саме з 25.12.2024.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Так для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Житомирській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. Тож, дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Житомирській області. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі № 300/763/25 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула