ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 
м.Черкаси 

Справа № 711/12294/25		
Провадження № 22-ц/821/1094/26		
категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Карпенко О.В.
суддів: Василенко Л.І., Сіренка Ю.В.
за участю секретаря -  Руденко А.О.

учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
представник позивача: Богданова Вероніка Сергіївна
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Богданової Вероніки Сергіївни на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 березня 2026 року(ухваленого під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 грудня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.  
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 24.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1385-7704.
Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 6 500,00 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період -21 дні; комісія за видачу кредиту - 15% від суми кредиту; знижена % ставка - 1,45 % в день; стандартна % ставка -1,45% в день. 
Вказує, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору.
В подальшому, відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за Кредитним договором. 
Станом на 10.11.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 41 876,25 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 6 500,00 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 34 401,25 грн. та прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 975,00 грн. 
Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткове списання заборгованості відповідача за нарахованими процентами у сумі 9 376,25 грн за умови погашення решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 32 500,00 грн.
На підставі наведеного, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1385-7704 від 24.04.2024 в сумі 32 500,00 грн. ( прострочену заборгованість за кредитом в сумі 6500 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в сумі 26 000 грн.), а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2026 року в задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт перерахування коштів на рахунок відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

02 квітня 2026 року представник ТОВ «Укр кредит Фінанс» - Богданова В.С. подала через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 березня 2026 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, вважаючи рішення прийнятим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом не враховано, що 24.04.2024 між сторонами укладено кредитний договір відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом направлення відповідачу одноразового ідентифікатора С0136, для підписання кредитного договору.
Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі направила екземпляр кредитного договору, правила та інші супутні документи на e-mail, вказаний клієнтом при реєстрації.
На підтвердження укладення кредитного договору суду надано електронний доказ в паперовій формі, підписаний одноразовим ідентифікатором С0136.
Також на підтвердження укладення кредитного договору, надано протокол перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, відповідно до якого, договір підписаний електронною печаткою товариства і вказано час та дату підпису.
Вказує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії, виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс», позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.

Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 є неможливим.
Вказує, що створюючи заявку на отримання кредиту, відповідач самостійно вносить власні дані в тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти.
Звертає увагу суду, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку в якому було відкрито цей картковий рахунок. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам.
Також звертає увагу, що кредитні кошти були перераховані у відповідності умов договору на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача.
На підтвердження перерахування відповідачу коштів, до суду надано довідку про перерахування суми кредиту, а також квитанцію АТ КБ Приватбанк, які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із масою, а саме НОМЕР_1 .
Таким чином, перерахування кредитних коштів відбулося на картковий рахунок, вказаний ОСОБА_1 під час заповнення заявки.
Вважає, що довідка про перерахування коштів та квитанції долучені до матеріалів є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 6 500,00 грн.
На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що матеріали справи не містять належних доказів,підтверджуючих виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» своїх зобов`язань щодо здійснення безготівкового переказу кредитних коштів на рахунок позичальника.
Розмір заборгованості, визначеної позивачем, підтверджується розрахунком заборгованості станом на 10.11.2025. 

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 (позичальник) за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1385-7704 в електронній формі.
Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С0136.
Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 6 500,00 грн.; строк кредитування 365 календарних днів; базовий період 21 календарний день; стандартна процентна ставка за користування кредитом 1,45% за кожен день користування кредитом. Дата повернення кредиту 23.04.2025.
Згідно умов Кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит та здійснювати сплату процентів за користування кредитом не пізніше визначених графіком платежів дат, які є останніми днями відповідних базових періодів, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця суми, що дорівнює обов`язковому платежу (п. 4.9 договору).
До матеріалів справи додано копію паспорту споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1385-7704, яка підписана відповідачем електронним підписом.
На виконання умов Кредитного договору позивач з використанням системи LiqPay здійснив перерахування кредитних коштів 24.04.2024 у сумі 6 500,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк». 
Аналогічні реквізити електронного платіжного засобу містить і довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1385-7704 від 24.04.2024 року ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного позивачем, станом на 10.11.2025, за відповідачем обчислюється заборгованість в загальному розмірі 41 876,25 грн., з яких: 6 500,00 грн тіло кредиту; 34 401,25 грн відсотки, комісія 975,00 грн.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В повній мірі зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також апеляційний суд приймає до уваги положення статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію», де зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.
Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.
Як вбачається із матеріалів справи, 24 квітня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1385-7704. Договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором С0136 о 15 год. 23 хв. 24.04.2024.
Враховуючи, що договір про відкриття кредитної лінії № 1385-7704 від 24.04.2024 укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі - на веб-сайті кредитодавця (creditkasa.com.ua) із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, реквізитів карткового рахунку, а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, вищевказане підтверджує факт його укладення.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22).
Колегія суддів зазначає, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим.
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 11 договору - реквізити сторін.
Отже, підписавши договір про відкриття кредитної лінії, ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Укр Кредит Фінанс», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 за допомогою якої було здійснено реєстрацію на сайті товариства та на яку було надіслано одноразовий ідентифікатор, належить відповідачу, оскільки вказана електронна пошта зазначена відповідачем у відзиві на позовну заяву, тобто доводить належність даної електронної пошти відповідачу.
Посилання суду першої інстанції на недоведеність факту надання ОСОБА_1 кредитних коштів колегія суддів вважає помилковими по наступних підставах.
Виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» обов`язку щодо надання грошових коштів у загальному розмірі 6 500,00 грн відповідачеві (позичальнику) підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1385-7704 від 24.04.2024. Видача коштів здійснювалася за допомогою платіжної системи LiqPay (а.с. 32). У вказаній довідці зазначено: платіж № 2453874632, дата 24.04.2024, номер платіжної картки НОМЕР_1 , тип операції - видача кредиту, сума - 6 500,00 грн. ( а.с. 33).
Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, перебачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення, повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ НОМЕР_3 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Отже, з боку позивача відсутні порушення та, з урахуванням вимог закону, здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб.
Колегія суддів звертає увагу, що саме позичальник у кредитному договорі вказує номер платіжної картки, на яку здійснюється зарахування коштів, зокрема у розділі «Реквізити сторін».
Доказів того, що на картку НОМЕР_1 не було перераховано кредитних коштів у загальному розмірі 6 500,00 грн відповідач не надав, як і не надав доказів на спростування не належності йому зазначеної платіжної картки.
Із наведеного слідує, що позивачем доведено видачу кредитних коштів відповідачу згідно укладеного договору про відкриття кредитної лінії №1385-7704 від 24.04.2024 у розмірі 6 500,00 грн.
Колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на позиції, викладені у постановах апеляційних судів, оскільки згідно з ст. 263 ЦПК України, суди зобов`язані враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме у постановах Верховного Суду.
Щодо розміру заборгованості
Так, умовами договору про відкриття кредитної лінії №1385-7704 від 24.04.2024 визначена сума кредиту 6 500,00 грн ( п. 4.1 договору), дата надання/видачі кредиту - 24.04.2024 ( п. 4.2 договору), строк кредитування 365 днів та дата повернення кредиту - 23.04.2025 ( 4.13 договору); базовий період 21 днів ( п. 4.8 договору); знижена процентна ставка 1,45 % та стандартна процентна ставка - 1,45% ( п. 4.10 і 10.1 договору); денна процентна ставка на дату укладення договору - 1,491% ( п. 4.16 договору); комісія за видачу кредиту становить 15,00% ( п.4.11 договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 41 876,25 грн ( п. 4.15 договору); загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення договору складають - 35 376,25 грн ( п. 4.17 договору).
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 24.04.2024 № 1385-7704, вбачається, що сума заборгованості за кредитом становить 6 500,00 грн, що узгоджується із умовами договору, а нарахування заборгованості за відсотками, у період з 24.04.2024 по 23.04.2025 здійснювалось за процентною ставкою 1,45%, що становить 94,25 грн і також узгоджується із умовами договору.
Водночас, 22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Даним законом, зокрема, внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме статтю 8 доповнено частиною 8 наступного змісту: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно пункту 17 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24 грудня 2023 року), установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 21 квітня 2024 року); протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Наведені положення закону вказують на те, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1% .
Здійснивши власний розрахунок заборгованості за відсотками з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» , колегія суддів встановила, що з 24 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року позивач правомірно нарахував відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 1,45%, що становить 11 215,75 грн, а з 21 серпня 2024 року по 23 квітня 2025 року необхідно здійснювати нарахування відсотків у розмірі 1,0%, що становить 15 990,00 грн. ( 6 500,00 грн х 1% х 246 днів), загальний розмір заборгованості за відсотками протягом строку дії договору становить 27 205,75 грн, а загальний розмір заборгованості з урахуванням тіла кредиту становить 33 705,75 грн. 
Разом з тим, звертаючись до суду, позивач, посилаючись на програму лояльності, визначив суму до стягнення у загальному розмірі 32 500,00 грн (6 500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 26 000,00 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками ).
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог. Враховуючи принцип диспозитивності, а також те, що визначена позивачем сума заборгованості за кредитним договором 32 500,00 грн є меншою за гранично допустиму суму нарахувань згідно із законом 33 705,75 грн ( 6 500,00 грн+27 205,75 грн), колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 32 500,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано належні та допустимі докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем.
Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано належних доказів, а тому його позов не доведений, оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало всі необхідні документи, оформлені належним чином, які підтверджують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі позовної заяви ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. При подачі апеляційної скарги судовий збір сплачено ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 3 633,60 грн.
Оскільки вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» після апеляційного перегляду задоволено повністю, тому витрати зі сплаті судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у загальному розмірі 6 056,00 грн.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Богданової Вероніки Сергіївни - задовольнити.
Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 березня 2026 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1385-7704 від 24.04.2024 у розмірі 32 500,00 грн, з яких 6 500,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 26 000,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Стягнути зОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(ЄДРПОУ 38548598) судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча        О.В. Карпенко

Судді         Л.І. Василенко 

Ю.В. Сіренко