ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 квітня 2026 року справа №200/292/26 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року (повне судове рішення складено 30 січня 2026 року) у справі № 200/292/26 (суддя в І інстанції Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Управління), в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо призупинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.03.2025;
- зобов`язати Управління поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.03.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є отримувачем страхових виплат у зв`язку із професійним захворюванням. Представник позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом для з`ясування підстав припинення позивачу щомісячних страхових виплат. Листом від 13.11.2025 відповідач, у відповідь на адвокатський запит, повідомив, що виплати потерпілому припинено з 01.03.2025, у зв`язку з не проходженням одержувачем фізичної ідентифікації.
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за даними електронної бази Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як отримувач щомісячної страхової виплати, пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, відповідно до Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеній особі, було припинено з 01.03.2025, у зв`язку із непроходженням одержувачем фізичної ідентифікації.
Відповідно до положень, затверджених у постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 “Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам” (зі змінами) під час звернення внутрішньо переміщеної особи із заявою про призначення, відновлення чи продовження страхових виплат та документом, що посвідчує особу, територіальні органи Пенсійного фонду України ідентифікують особу заявника, фіксують місце і час її звернення, порівнюють отримані дані з даними, що обробляються в базах даних Пенсійного фонду України, з урахуванням даних Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб (далі – ЄІБДВПО) у порядку, який затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.
Після набуття чинності Постанови № 299, у разі надання заяви до органу Пенсійного фонду України про поновлення нарахування страхових виплат за вищезазначених умов та проходження фізичної ідентифікації, може бути прийнято відповідне рішення щодо поновлення страхових виплати.
Поновлення щомісячної страхової виплати також може бути вирішене у разі особистого звернення потерпілого із заявою встановленої форми до будь-якого діючого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України.
Станом на 20.01.2026 звернень від ОСОБА_1 із заявою встановленого зразка на продовження страхових виплат до Головного управління не надходило.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Згідно відповіді ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.11.2025, ОСОБА_1 з 01.01.2023 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 було припинено з 01.03.2025 у зв`язку з непроходженням потерпілим фізичної ідентифікації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
З 20.03.2025 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №299 «Про деякі особливості виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) та страхових виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Постанова №299), постанова Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 втратила чинність.
Враховуючи вищевикладене, позивачу повідомлено, що для поновлення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 необхідно пройти фізичну ідентифікацію відповідно до Постанови №299 та надати заяву встановленого зразка про продовження щомісячної страхової виплати з усіма необхідними документами.
Правова позиція суду обґрунтована таким.
Щодо строку звернення до суду.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-ХІV (далі – Закон № 1105, у редакції, чинній на момент звернення позивача із позовом до суду)
Стаття 41
7. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
З викладеного суд робить висновок, що, оскільки предметом спору є припинення нарахування та виплати страхових виплат особі, яка має на них право з вини уповноваженого органу, то строк звернення у такій справі Законом не обмежується.
Щодо суті спірних правовідносин.
Стаття 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (у редакції чинній на момент припинення страхових виплат – 06.01.2022)
Стаття 35.
1. Страхуванню від нещасного випадку підлягають:
1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах;
Усі особи, перелічені у частині першій цієї статті, вважаються застрахованими з моменту набрання чинності цим Законом незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.
Стаття 44. Розгляд справ про страхові виплати
1. Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
2. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
3. Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
Стаття 46. Припинення страхових виплат і надання соціальних послуг
1. Страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:
1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню та функціональному відновленню;
6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Стаття 47. Строки проведення страхових виплат
1. Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:
1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
5. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
6. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
7. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
8. Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду.
За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 № 16/98-ВР передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.
Висновки суду.
Страхові виплати припинені позивачу з 01.03.2025, відомості стосовно прийняття рішення про припинення страхових виплат, суду не надавались.
Суд звертає увагу, що затримання й припинення виплат не є тотожними поняттями й регулюються ст.44 та 46 Закону № 1105.
Так, відповідно ч. 3 ст.44 Закону № 1105 Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
Жодних підстав вважати, що у цій справі наявні підстави для застосування відповідачем ч. 3 ст.44 Закону № 1105 судом у ході судового розгляду не установлено.
Щодо підстав для припинення, передбачених у ст. 46 вказаного закону, то суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №200/619/21-а, про те, що ані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ані іншими Законами не передбачено можливість припинення страхових виплат з підстав інших, ніж визначені ст. 46 Закону № 1105.
Така обставина, як «до з`ясування обставин (відсутній зв`язок)», як підстава для припинення виплати у ст. 46 Закону № 1105 – відсутня.
І хоча, дійсно, нормою ст.46 Закону № 1105 встановлено, що визначені законодавством підстави припинення виплат не є вичерпними.
Проте, суд наголошує на змісті ст. 92 Конституції України, де передбачено, що основи соціального захисту врегульовуються виключно законами України, а тому таке фундаментальне питання, як припинення соціальних виплат, має визначатися саме законом й не може підлягати розширеному застосуванню опосередкованому нормами підзаконних нормативно-правових актів.
Частиною 2 ст. 2 КАС України установлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Застосовуючи положення ч. 2 ст. 2 КАС України, як мірило правомірності дій суб`єкта владних повноважень – відповідача у справі, суд установив, їх неправомірність.
Наслідком такого висновку суду є встановлення факту протиправності припинення позивачу страхових виплат, отже такі мають бути відновленні з моменту припинення, тобто має бути погашена заборгованість, що утворилась.
Належним способом захисту відповідно є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат позивачу з 01.03.2025 з виплатою заборгованості, що утворилась.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі № 200/292/26 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 29 квітня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук