Справа № 591/6874/26	

Провадження № 3/591/1683/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 року     м. Суми
Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ковтун О.М., з участю ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП
В С Т А Н О В И В:
Водій ОСОБА_1 29.05.2026 о 23-54 год у м. Суми по вул. Миколи Сумцова, 22, керуючи т/з Nissan, н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була йому надана проблисковими маячками синього та червоного кольорів та спеціальним звуковим сигналом. Був зупинений шляхом переслідування та подальшим блокуванням службовим т/з СКС ТАС-26ТП (Toyota Corolla) 312904. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679222 від 30.05.2026.
Водій ОСОБА_1 29.05.2026 о 23-54 год у м. Суми по вул. Миколи Сумцова, 22, керував т/з Nissan, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким т/з. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679205 від 30.05.2026.
Водій ОСОБА_1 29.05.2026 о 23-54 год у м. Суми по вул. Миколи Сумцова, 22, керував т/з Nissan, н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за згодою гр. ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 7510, тест 599 від 30.05.2026, з позитивним результатом – 2,57 проміле. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями порушив п. 2.9.а. ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №679197 від 30.05.2026.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення. Просив у випадку накладення стягнення, розстрочити йому виконання постанови на 10 місяців. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
Враховуючи, що у провадженні Зарічного районного суду знаходиться кілька справ про вчинення адміністративного правопорушення однією особою, перебувають у провадженні одного судді, призначені на один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний об`єднати їх в одне провадження під одним номером: справа №591/6874/26, провадження №1683/26.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено п. 2.9 а. ПДР.
При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У даному випадку протоколи про адміністративні правопорушення складені та підписані уповноваженими на те особами: за ч.1 ст. 122-2 КУпАП - інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП в Сумській області лейтенантом поліції Маньком М.В., за ч. 5 ст 126 КУпАП, ч. 2 ст. 130 КУпАП - інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Сумській області лейтенантом поліції Гуріною Ю.А. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП (а.с. 1, 11, 26).
Крім того, зазначені в протоколах обставини підтверджуються також матеріалами справи, що додані до протоколів:
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5741821 від 17.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 16);
- роздруківкою тесту №599 від 30.05.2026 з результатом 2,57 проміле (а.с. 30);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 – проба позитивна 2,57 проміле, водій з результатом згоден (а.с. 31);
- поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.
- копією постанови Зарічного районного суду м. Суми від 03.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 18-20);
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів на оптичних носіях даних переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, виконання працівниками поліції вимог КУпАП при їх складанні та дотримання процедури при виявленні у водія ознак сп`яніння, керування т/з саме ОСОБА_1 (а.с. 7, 22, 38).
Таким чином, матеріалами підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно довідки старшого інспектора відділу з ОД відділу АП УПП в Сумській області Западні О. від 01.06.2026 відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України інформація про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами відсутня, а відомості щодо належності т/з яким він керував відсутні (а.с. 33).
Слід зазначити, що у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, ОП ККС ВС зазначила, що особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Виходячи із системного аналізу зазначених норм, об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. 
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).
З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону.
Таким чином, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір у сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення №591/6874/26, провадження №3/591/1683/26 зі справою №591/6875/26, провадження №3/591/1684/26, зі справою 591/6897/26, провадження 3/591/1698/26, присвоївши справі номер справи №591/6874/26, провадження №3/591/1683/26.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 153 грн.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665,60 гривень (р/р UA908999980313111256000026001; отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ- 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Зарічного районного суду м. Суми від 19 червня 2026 року про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 40800 грн. на строк 10 місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 4080 грн щомісяця до 01 числа кожного наступного місяця.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя       О.М. Ковтун