Справа №676/4353/25
Номер провадження 2/676/486/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочний розгляд)
02 червня 2026 року м. Кам`янець - Подільський 
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого - судді Бондара О.О.
з участю секретаря судового засідання Коротун В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Святошинську районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Святошинську районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення аліментів, позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що разом із відповідачкою є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка ніяким чином не піклується про доньку, не надає жодної матеріальної допомоги, не цікавиться розвитком доньки, не цікавиться станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє Інтересу до внутрішнього світу дитини - створились умови, які шкодять інтересам дитини. 
У зв`язку із чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на у тримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 червня 2025 року і до повноліття дитини та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомлені своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подав заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, при ухвалені рішення просить врахувати Висновок Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 квітня 2026 року. 
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась.
Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 10 травня 2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.05.2022 року, актовий запис №400.
Від шлюбу народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 11.05.2022 року, про складено актовий запис №301. 
11 грудня 2024 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду , справа № 676/7943/26 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, що підтверджується копією рішення суду.
З копії Висновку щодо розв`язання спору у справі №676/4353/25 про позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №107-3825 від 27 квітня 2026 року вбачається, що спеціалісти служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації намагалися зв`язатися з громадянкою ОСОБА_2 для з`ясування її думки щодо позбавлення батьківських прав за номером телефону, зазначеним у позовній заяві, але слухавки вона не бере, на повідомлення у додатку «Вайбер» не реагує. Громадянку ОСОБА_2 за допомогою мобільного додатку «Вайбер» було запрошено на засідання Комісії, однак вона не з`явилась, про причину своєї неявки не повідомила. Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Крім того з даного висновку вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02 вересня 2024 року відвідувала дошкільний навчальний заклад в с. Велика Слобідка Кам`янець - Подільського району.

Донька проживала разом з Позивачем в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки №547/12/03-13 про склад сім`ї, виданою Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району від 19.11.2024 року.
З січня 2026 року позивач разом з донькою проживає в АДРЕСА_2 .
Також з висновку вбачається, що позивач призваний по мобілізації, проходить службу старшим сержантом в Першому корпусі «Азову» Національної гвардії України. 

Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. 
Ці обставини підтверджуються такими доказами:

- довідкою-характеристикою за №254/12/03-13, виданою Слобідсько-Кульчієвецькою сільською радою Кам`янець-Подільського району від 10.06.2025 року, в якій вказано, що до сільської ради скарг га Позивача не надходило. Характеризується позитивно;
- довідкою №7, виданою директором Великослобідської початкової школи Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району 09 червня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_5 відвідує дошкільний підрозділ Великослобідської початкової школи Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району з 02.09.2024 року. Вихаванням доньки займається виключно батько ОСОБА_1 (приводить її в садочок та забирає додому, відвідує батьківські збори та бере участь у заходах закладу). Мати, ОСОБА_6 вихованням дитини не цікавиться і у навчально-виховний заклад ніколи не з`являлася. 
- довідкою б/н, виданою Великослобідською амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 08.06.2025 року, згідно з якою батько ОСОБА_1 дійсно займається питанням здоров`я дитини, приводить на профілактичні огляди, вчасно вакцинує та лікує дитину. Матір дитиною не займається, участі у вихованні не бере.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи викладене, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не допомагає їй матеріально, не цікавиться її здоров`ям, навчанням та вихованням, не спілкується з нею без будь-яких перешкод та причин для цього.
Відповідачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що їй чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з донькою, і таким чином вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому, суд приходить до переконання, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 4 ст. 170 СК України).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частки на утримання доньки. 
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує матеріальне становище матері.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 280, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1211 гривні 20 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 1211 гривні 20 коп. на користь держави.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2 , поданою протягом 30 днів з дня складання повного рішення.
Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).
Відповідач – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація ( вул. Гната Юри, 9, каб. 422, м. Київ, 03148, код ЄДРПОУ 37498740).

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Бондар О.О.