УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року
м. Київ
справа № 199/8206/22
провадження № 51-1920ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 листопада 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 листопада 2025 року, залишеним без змін апеляційним судом
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Дніпра,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК) та виправдано у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. 
2. ОСОБА_4 обвинувачувався у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. 
4. Прокурор вказує на істотне порушення вимог КПК та порушення прав сторони обвинувачення, оскільки судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про призначення комплексної трасологічної та автотехнічної експертизи. 
5. Уважає, що судочинство у кримінальному провадженні проведено з виправдувальним ухилом. Судові рішення не містять всебічного, повного та системного аналізу та оцінки наявних доказів у сукупності, внаслідок чого ОСОБА_4 безпідставно виправдано. 
Оцінка Суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, Суд вирішив відмовити у відкритті касаційного провадження.
7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу.
8. У касаційній скарзі наведено доводи, які зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів, що саме по собі не може свідчити про порушення ними кримінального або кримінального процесуального закону і не дає підстав для скасування оскаржених рішень. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
9. Як зазначив суд у вироку, стороною обвинувачення не доведено наявність в діяннях обвинуваченого порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони відповідного кримінального правопорушення, що виключає наявність складу такого кримінального правопорушення. 
10. Відповідно до вимог статті 374 КПК суд зазначив докладні мотиви для своїх висновків з посиланням на законодавство, практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. 
11. Таких висновків суд першої інстанції обґрунтовано дійшов на підставі висновків експертиз № 1453-24 від 23 липня 2024 року за 2 варіантом і № 297-25 від 19 лютого 2025 року, які у сукупності з показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , протоколами огляду та слідчих експериментів, доводять відсутність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.
12. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційної скарги прокурора. При цьому, оцінивши надані йому докази у сукупності суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність в діях виправданого складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК.
13. Суд погоджується з такими висновками апеляційного суду і вважає, що його ухвала є належно умотивованою й обґрунтованою, яка за змістом відповідає вимогам статті 419 КПК.
14. Таким чином, доводи касаційної скарги не дають Суду підстав ставити під сумнів висновки судів попередніх інстанцій щодо обставин справи.
15. Суд відхиляє доводи про те, що докази у провадженні були досліджені однобічно та неповно, оскільки в касаційній скарзі не зазначено, які дії чи рішення суду перешкодили стороні обвинувачення повно представити свої докази і, тим самим, забезпечити їх дослідження у необхідному обсязі.
16. Як зазначив апеляційний суд, доводи прокурора з приводу того, що судом першої інстанції необґрунтовано не призначено комісійну експертизу, є безпідставними, оскільки не було наведено переконливих доводів, які б свідчили про неповноту проведених експертиз, зокрема не вказано на наявність інших вихідних даних, які не були враховані, проте могли істотним чином вплинути на правильність її висновків. Такі висновки суду прокурором не спростовані.
17. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги прокурора не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд 
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 20 листопада 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3