ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/314/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,
розглянув матеріали справи
за позовом: керівника Здолбунівської окружної прокуратури
в інтересах держави в особі: Костопільської міської ради
до відповідача 1: Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт"
про: визнання недійсними додаткових угод та стягнення 323 478,45 грн

секретар судового засідання: С.Коваль
представники:
від позивача: не з`явився
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: не з`явився
від органу прокуратури: І.Немкович (в залі суду)

ОПИС СПОРУ
Керівник Здолбунівської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Костопільської міської ради до Господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" про визнання недійсними додаткових угод №1, 2, до договору №12/01/24-КБЛ від 15.01.2024 року та стягнення 323 478,45 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2024 року Комунальне некомерційне підприємство "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" уклали договір №12/01/24-КБЛ про постачання електричної енергії споживачу.
Згідно з додатком № 2 "Комерційна пропозиція" до договору, ціна електричної енергії, що постачається постачальником становить 5,821980 грн за 1 кВт/год без ПДВ (6,986376 грн з ПДВ).
Надалі, сторони підписали додаткові угоди, на підставі яких змінювалась ціна за одиницю товару: додатковою угодою № 1 від 31.05.2024 визначено, що ціна за 1 кВт/год. спожитої електричної енергії становить 6,67102 грн/кВт*год без ПДВ (8,005224 грн з ПДВ) та починає застосовуватись з 06.06.2024 (збільшено на 14,58 %); додатковою угодою № 2 від 04.07.2024 визначено, що ціна за 1 кВт/год. спожитої електричної енергії становить 7,94250 грн/кВт*год без ПДВ (9,53100 грн з ПДВ) та починає застосовуватись з 07.07.2024 (збільшено на 36,4%);
Отже, внаслідок укладення додаткових угод відбулось збільшення ціни за одиницю товару на 36,4 %.
Проте, на переконання прокурора, додаткові угоди № 1 від 31.05.2024, № 2 від 04.07.2024 до договору укладені всупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти в сумі 323 478,45 грн стягненню з відповідача на користь міської ради.
У відзиві на позов відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" вказані вимоги не визнав. Зазначає, що зміна істотних умов договору про закупівлю здійснювалась у випадках та порядку, що були передбачені договором з урахуванням Постанови КМУ № 1178 від 12.10.2022 р. "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі – Особливості).
Листом вих. № 05-16/05/24 від 16 травня 2024 року постачальник ініціював внесення змін до договору в частині перегляду ціни на електричну енергію. Запропоновані зміни ґрунтуються на аналізі коливання ринкових цін за період з дати укладення договору (15.01.2024 р.) до дати звернення постачальника (16.05.2024 р.).
Станом на дату звернення постачальника - 16.05.2024 року середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на сегменті ринок "на добу наперед" (далі-РДН ) у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) склала 4 964.58 грн./МВт.год. Таким чином, внаслідок вказаного вище коливання, із врахуванням ціни за одиницю товару за договором, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на сегменті ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) зросла на 21,5%. Зокрема, з моменту надіслання попереднього повідомлення від 08.05.2024 р. № 11-08/05/24, зафіксовано додаткове стрімке збільшення ціни на 4,94%.
Це підтверджується довідкою від 16.05.2024р. №22-05/469, виданою Хмельницькою Торгово-промисловою палатою. Ціну збільшено до 4,798035 грн. за 1 кВт*год. (без урахування тарифу на послугу з передачі електричної енергії та регульований тариф на послуги з розподілу електричної енергії без ПДВ).
Додаткова угода №1 укладена відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей та пункту 13.8 розділу 13 договору. Тобто, відсоток збільшення ціни за одиницю товару не перевищує відсоток коливання (збільшення) ціни електричної енергії на ринку.
Укладення додаткової угоди №2 від 04.07.2024 року було вимушеним кроком, зумовленим непередбачуваним та стрімким зростанням вартості енергоносія на ринку. Дії ТОВ "Хайат Естейт" щодо надання підтверджуючих документів та пропозиції помірного відсотка збільшення (значно нижчого за фактичне коливання) свідчать про повну відповідність вимогам Постанови КМУ № 1178 та умов договору.
Прокурором некоректно визначено відсоток коливання ціни, оскільки при розрахунку не враховано, що ціна електричної енергії за договором є комплексною та включає, окрім вартості товару, також тариф на передачу та тариф на розподіл електричної енергії, які є регульованими складовими та не відносяться до ринкового коливання ціни товару.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 20 березня 2026 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21 квітня 2026 року.
30 березня 2026 року відповідач 2 подав відзив на позов.
6 квітня 2026 року прокурор подав відповідь на відзив.
10 квітня 2026 року відповідач 2 подав заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою від 21 квітня 2026 року суд відклав підготовче засідання на 5 травня 2026 року.
Ухвалою від 5 травня 2026 року суд закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 19 травня 2026 року.
В судовому засіданні прокурор підтримав позов.
В судове засідання представник позивача (Костопільської міської ради) не з`явився.
У судове засідання представник відповідача 1 (Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради) не з`явився.
У судове засідання представник відповідача 2 (Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт") не з`явився.
Усіх учасників справи належним чином повідомлено про місце дату та час розгляду справи шляхом направлення до їх електронних кабінетів ухвали суду, про що свідчать наявні у справі довідки про доставку електронного листа.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським суд установив наступне.
За результатами проведеної закупівлі у формі відкритих торгів UA-2023-12-22-017805-a, 15 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" (постачальник/відповідач 2) та Комунальне некомерційне підприємство "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради (споживач / відповідач 1) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу №12/01/24-КБЛ (далі - договір), відповідно до предмету якого за цим договором постачальник продає споживачу електричну енергію разом із супутніми послугами, що зумовлюють її постачання, в т.ч. послуги з передачі електричної енергії оператору системи передачі (ОСП), відповідно до укладеного між постачальником та ОСП договором, та послуг з розподілу електричної енергії оператору системи розподілу (ОСР), у період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року (ДК 021:2015 - ЄЗС - 0931 - "Електрична енергія") (далі - товар) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно з умовами пункту 5.1. договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
У разі надання у встановленому порядку постачальником споживачу повідомлення про зміни умов цього договору (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії) та/або змінами в нормативно- правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, цей договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня надання споживачу повідомлення, у спосіб визначений комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору):
1) розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання постачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін у строк до зазначеної в повідомленні дати зміни умов даного договору;
2) зміненим на запропонованих постачальником умовах - якщо споживач не надав постачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін у строк до зазначеної в повідомленні дати зміни умов даного договору.
Відповідно до пункту 5.2. договору, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії.
Пунктом 13.8. договору передбачено, що умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені офіційному вебсайті ДП "Оператор ринку" за адресою в мережі Інтернет https://www.oree.com.ua - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії", або інші документи органу, установи чи організації, які мають повноваження на експертні висновки стосовно відсоткової зміни ціни товару на ринках.
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.
Істотні умови Договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) та нормативів, які застосовуються у договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, які враховуються в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за договором.
У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому порядку:
- підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у договорі;
- нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).
Згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до договору, ціна за 1 кВт/год електричну енергію для об`єктів споживача становить: Ц= 5,821998 грн./кВт*год без ПДВ, ПДВ 20% 1,164396, з ПДВ 6,986376 грн., де Ц - кінцева ціна для споживача, грн./кВт*год без ПДВ, яка включає в себе такі складові витрат як купівля електроенергії на сегментах ринку електричної енергії, послуги з постачання, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2322 від 09.12.2023, - 0,52857 грн./кВт*год без ПДВ та регульований тариф на послуги з розподілу електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2339 від 09.12.2023, - 1,34441 грн./кВт*год без ПДВ Кількість товару: 370 000 кВт*год.
Оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у постачальника рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії протягом 10-ти робочих днів від дня його отримання, але не пізніше 20 числа, на рахунок із спеціальним режимом використання, який зазначений у договорі та/або розрахункових документах постачальника.
Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок постачальника.
16 травня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайат Естейт" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування " Костопільської міської ради з листом №05-16/05/24 в якому товариство зазначило, що згідно з інформацією із офіційного сайту ДП "Оператор ринку" https://www.oree.com.ua/ (ціни вказані без урахування ПДВ та без урахування тарифу на передачу електричної енергії): станом на дату укладання договору 15.01.2024 року, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) склала 4087,33 грн./МВт.год. станом на 16.05.2024 року середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) склала 4964,58 грн./МВт.год.
Таким чином, внаслідок вказаного вище коливання, із врахуванням останньої зміни за одиницю товару за договором, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на майданчику ринку "на добу на перед" (РДН у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) зросла на 21,5%.
Враховуючи, що протягом вказаного вище періоду в торговій зоні ОЕС Україна на ринку "на добу наперед" відбулося підвищення середньозваженої ціни за 1 кВт*год електричної енергії, ТОВ "Хайат Естейт" вважає, що викладені обставини свідчать про можливість застосування пп.2 п.19 Постанови КМУ № 1178 від 12.10.2022 року "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" та вимушені переглянути ціну електричної енергії за договором у бік збільшення на 21,5% з 06.06.2024 року.
До вказаного листа долучений проєкт додаткової угоди №1 та копія цінової довідки Хмельницької ТТП №22-05/469 від 16.05.2024 року.
У вказаній довідці зазначено, що станом на 15.01.2024 року середньозважена ціна купівлі - продажу е/е 4 087,33 грн , станом на 16.05.2024 4 964,58 грн. Відсоток різниці +21,5.
Як слідує з матеріалів справи, 31 травня 2024 року сторони уклали додаткову угоду №1, у якій домовилися внести зміни до комерційної пропозиції в частині ціни товару, а саме ціна за 1 кВт/год електричну енергію для об`єктів споживача з 06.06.2024 р. становить: Ц= 6,67102 грн./кВт *год без ПДВ, ПДВ 20% 1,334204, з ПДВ 8,005224 грн де Ц — кінцева ціна для споживача, грн./кВт*год без ПДВ, яка включає в себе такі складові витрат як купівля електроенергії на сегментах ринку електричної енергії, послуги з постачання, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2322 від 09.12.2023, - 0,52857 грн./кВт*год без ПДВ та регульований тариф на послуги з розподілу електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2339 від 09.12.2023, - 1,34441 грн./кВт*год без ПДВ
Укладаючи додаткову угоду №1 сторони посилалися на підпункту 2 пункту 19 Особливостей, яким передбачена можливість зміни істотної умови договору про закупівлю після його підписання та до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі у випадку: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку), та за умови, що таке коливання не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладання.
17 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайат Естейт" звернулось до Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування " Костопільської міської ради з листом №01-17/06/24 від 17 червня 2024 року в якому товариство зазначило, що згідно з інформацією з офіційного сайту ДП "Оператор ринку" (ціни вказані без урахування ПДВ та без урахування тарифу на передачу електричної енергії): станом на дату укладання додаткової угоди №1 - 31.05.2024 року, середньозважена ціна купівлі - продажу електричної енергії на майданчику РДН складала 3355,32 грн./МВт*год. Станом на дату звернення постачальника - 17.06.2024 року, середньозважена ціна купівлі- продажу електричної енергії на майданчику РДН складає 6031,32 грн./МВт*год.
Таким чином, внаслідок вказаного вище коливання, із врахуванням ціни на момент останнього внесення змін до договору, середньозважена ціна купівлі-продажу електричної енергії на майданчику ринку "на добу на перед" (РДН) у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) зросла на +79,75 %.
До вказаного листа долучений проєкт додаткової угоди.
Як слідує з матеріалів справи, 4 липня 2024 року сторони уклали додаткову угоду №2, у якій домовилися внести зміни до комерційної пропозиції в частині ціни товару, а саме ціна за 1 кВт/год електричну енергію для об`єктів споживача з 07.07.2024 р. становить: Ц= 7,94250 грн./кВт *год без ПДВ, ПДВ 20% 1,58850, зПДВ 9,53100 грн., де Ц - кінцева ціна для споживача, грн./кВт*год без ПДВ, яка включає в себе такі складові витрат як купівля електроенергії на сегментах ринку електричної енергії, послуги з постачання, регульований тариф на послуги з передачі електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2322 від 09.12.2023, - 0,52857 грн./кВт*год без ПДВ та регульований тариф на послуги з розподілу електричної енергії, який затверджується Постановою НКРЕКП № 2339 від 09.12.2023, - 1,34441 грн./кВт*год без ПДВ. Кількість товару: 323265,152 кВт*год.
Укладаючи додаткову угоду №2 сторони посилалися на підпункту 2 пункту 19 Особливостей, яким передбачена можливість зміни істотної умови договору про закупівлю після його підписання та до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі у випадку: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку), та за умови, що таке коливання не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладання.
А також на умови п.13.8.2 договору, за якими зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені на офіційному веб-сайті ДП "Оператор ринку" за адресом в мережі Інтернет: https://www.oree.com.ua - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України "Про ринок електричної енергії".
В підтвердження коливання цін на ринку постачальник надав роздруківку з сайту ДП "Оператор ринку".
Суд установив, що ТОВ "Хайат Естейт" на виконання договору поставлено 323 698 кВт*год електричної енергії, за яку споживачем сплачено 2 584 954,39 грн (з ПДВ), а саме: згідно акту №34 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за січень 2024 року 41160 кВт*год на суму 287 559,24 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №3 від 09.02.2024 в сумі 287 559,24 грн; згідно з актом №411 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за лютий 2024 року 40555 кВт*год на суму 283 332,48 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №9 від 12.03.2024 в сумі 283 332,48 грн; згідно з актом №892 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за березень 2024 року 38882 кВт*год на суму 271 644,28 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №12 від 17.04.2024 в сумі 271 644,28 грн; згідно з актом №1167 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за квітень 2024 року 36947 кВт*год на суму 258 125,64 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №18 від 15.05.2024 в сумі 258 125,64 грн; згідно з актом №1567 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за травень 2024 року 21763 кВт*год на суму 152 044,5 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №25 від 11.06.2024 в сумі 152 044,5 грн; згідно з актом №1977 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за червень 2024 року 22047 кВт*год на суму 172 746,91 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №34 від 08.07.2024 в сумі 172 746,91 грн; згідно з актом №2367 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за липень 2024 року 21493 кВт*год на суму 198 290,47 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №51 від 13.08.2024 в сумі 198 290,47 грн; згідно з актом №2832 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за серпень 2024 року 21781 кВт*год на суму 207 594,71 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №57 від 09.09.2024 в сумі 207 594,71 грн; згідно з актом №3344 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за вересень 2024 року 21797 кВт*год на суму 207 747,2 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №66 від 10.10.2024 в сумі 207 747,2 грн; згідно з актом №3764 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за жовтень 2024 року 37220 кВт*год на суму 354 743,82 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №73 від 11.11.2024 в сумі 354 743,82 грн; згідно з актом №4280 купівлі-продажу електричної енергії, як товарної продукції за листопад 2024 року 20053 кВт*год на суму 191 125,14 грн з ПДВ, який сплачено відповідно до платіжної інструкції №85 від 09.12.2024 в сумі 191 125,14 грн.
Прокурор у позові вказує, що додаткові угоди №1 від 31.05.2024 року, №2 від 04.07.2024 року укладені з порушенням ст. 41 Закону, оскільки їхнє укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару (10%), що визначена Законом, а також без належних доказів на підтвердження коливання ціни на ринку, тому, з огляду на положення ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.
Розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною в договорі, а саме 5,821980 грн./кВт*год без ПДВ (6,986376 грн./кВт*год з ПДВ).
Таким чином, за твердженням прокурора, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайат Естейт" безпідставно зберегло у себе грошові кошти у сумі 323 478,45 грн (2 584 954,39 – 2 261 475,94 = 323 478,45).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін
З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими та стосуються безпідставного збереження майна. Також спірні правовідносини пов`язані із укладенням додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу, зокрема в аспекті дотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні таких угод.
Спірний характер правовідносин базується на тому, що прокурор вважає, що спірні угоди укладено без дотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а саме щодо зміни до вартості товару, що закуповувався. Прокурор також вважає, що відповідач зберіг у себе грошові кошти без достатньої правової підстави, що є порушеними інтересів держави. 
Відповідач 2 натомість такі вимоги прокурора заперечив. Наполягає на дотриманні законодавчих вимог при укладенні додаткових угод.
Перш за все суд вважає за доцільне провести аналіз щодо представництва прокурором інтересів держави у цій справі.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII). Частина третя статті 23 цього закону визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої статті 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
На думку суду прокурором дотримано зазначених норм законодавства. 
Суд ураховує позицію Великої Палати Верховного Суду щодо звернення прокурора до суду в інтересах держави неодноразово наведену у постановах (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 05 березня 2020 року у справі № 9901/511/19, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21).
Верховний Суд нагадував у своїх постановах, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16, від 15 січня 2020 року у справі №698/119/18, від 11 лютого 2020 року у справі №922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі №483/448/20, від 08 листопада 2023 року у справі №607/15052/16-ц).
У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону № 922-VIII (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 924/524/24).
Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (див. постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі № 918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі № 910/16372/21).
У справі, яка розглядається, прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Костопільської міської ради, зазначив, що відповідно до статуту, КНП "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та статутом, являється правонаступником усього майна, усіх прав та обов`язків КНП "Костопільська ЦРЛ" Костопільської районної ради.
Разом з тим, засновником, власником та органом управління майна підприємства є костопільська міська територіальна громада в особі Костопільської міської ради (власник).
Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним власнику та органу управління. Підприємство створене на базі майна, що є власністю Костопільської міської територіальної громади. Відповідно до п. 5.2 розділу 5 статуту, майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Майно підприємства становлять необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти, а також інші цінності, передані йому власником (тобто Костопільською міською радою), вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства.
Відповідно до п. 7.3.7 розділу 7 статуту, власник (Костопільська міська рада) здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю Костопільської міської територіальної громади та яке закріплене за підприємством на праві оперативного управління.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, оскільки засновником закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів міського бюджету. Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі №904/123/22, від 26.10.2022 у справі № 904/5558/20 та від 21.12.2022 у справі № 904/8332/21.
Велика Палата Верховного Суду звернула також увагу на свої висновки, викладені у пункті 56 постанови від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, де вказано, зокрема, що вимоги особи, яка в судовому порядку домагається застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна відчужувачу не відновлює права позивача, то суд може застосувати іншій ефективний спосіб захисту порушеного права в межах заявлених позовних вимог.
За висновками Верховного Суду, викладеними у підпункті 6.45 постанови від 16.05.2021 у справі №910/11847/19, правовий статус розпорядників бюджетних коштів, їх повноваження та відповідальність визначені положеннями Бюджетного кодексу України (далі - БК України) та підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, якою затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок).
Абзацами першим та другим пункту 5 Порядку визначено, зокрема, що установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
За змістом абзацу другого пункту 43 Порядку розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
Ураховуючи наведене, заклад у спірних правовідносинах діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником товару в обсязі та в межах видатків, що визначені радою (розпорядником бюджетних коштів вищого рівня).
Згідно із частиною четвертою статті 48 БК України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
З огляду на викладене Верховний Суд у своїй постанові від 9 серпня 2023 року у справі №924/1283/21 вказав, що апеляційний господарський суд у справі, яка розглядається, дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні коштів на користь Війтовецької селищної ради з підстав того, що рада не була стороною договору про закупівлю та додаткових угод до нього, а також того, що Опорний навчальний заклад "Купільська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Війтовецької селищної ради Хмельницької області" є окремою юридичною особою, має власні рахунки, самостійно проводить свою фінансово-господарську діяльність, а селищна рада не є розпорядником коштів вказаного суб`єкта.
Водночас суд встановив, що прокурор звертався до Костопільської міської ради з повідомленням про те, що оспорювані додаткові угоди укладені з порушенням вимог Закону № 922-VIII, та просив повідомити прокуратуру про те, чи вживались заходи представницького характеру.
У відповідь на вказане звернення Костопільська міська рада повідомила що заходи цивільно-правового характеру не вживались.
У зв`язку з наведеним прокурор скерував лист Костопільській міській раді щодо здійснення представництва з метою пред`явлення позову.
Ураховуючи наведене, суду вважає, що прокурор у цій справі підтвердив наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та правильно визначив Костопільську міську раду позивачем за пред`явленим ним до суду позовом.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі №927/491/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 лютого 2023 року у справі №927/188/22, від 28 серпня 2024 року у справі №918/694/23, від 09 серпня 2023 року у cправі №924/1283/21.
Щодо суті позовних вимог суд відзначає наступне.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього).
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону № 922-VIII, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 652 ЦК України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною четвертою статті 41 Закону № 922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону № 922-VIII). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
У спірних правовідносинах договір про закупівлю та оспорювані додаткова угода до нього були укладені у період дії положень норм частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ІХ.
Щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 1530-ІХ) зазначає таке.
Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".
Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Додатково на підтвердження зазначеного свідчить зміст пояснювальної записки до проєкту Закону № 1530-IX (див. https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/634356), згідно з якою метою його прийняття було завершити реформу органу оскарження у сфері публічних закупівель, що відповідно дозволяє стверджувати, що подібні зміни вочевидь не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель (виконавцям) після підписання договору збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.
Тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %.
До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.
Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.
Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.
Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону № 922-VIII.
Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.
До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2025 року у справі №920/19/24 з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, повважала, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові відзначила, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом № 1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Суд ураховує, що пунктом 3-7 розділу Х Перехідних положень Закону України "Про публічні закупівлі" установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 затверджені Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (надалі "Особливості".
В даному спорі до застосування не підлягає редакція підпункту 2 пункту 19 Особливостей в редакції Постанови КМУ № 1067 від 01.09.2025, оскільки як договір, так і спірні додаткові угоди укладені до прийняття вказаної постанови, яка не має ретроспективної дії на правовідносини, які виникли до її прийняття.
Пунктом 19 Особливостей передбачено, що істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;
2) погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення;
3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;
5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);
6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування;
7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону;
9) зменшення обсягів закупівлі та/або ціни згідно з договорами про закупівлю робіт з будівництва об`єктів нерухомого майна відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 382 "Про реалізацію експериментального проекту щодо відновлення населених пунктів, які постраждали внаслідок збройної агресії Російської Федерації" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 46, ст. 2466), якщо розроблення проектної документації покладено на підрядника, після проведення експертизи та затвердження проектної документації в установленому законодавством порядку.
Суд проаналізував обґрунтування необхідності зміни ціни, як підставу для підписання спірних додаткових угод.
Частиною третьою статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
За частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
У цій справі суд установив, що за результатами проведення оголошеної позивачем процедури закупівлі переможцем було визнано ТОВ "Хайят Естейт" з остаточною пропозицією за результатами аукціону з урахуванням пониження ціни предмета закупівлі - 2 584 954,39 грн з ПДВ.
Сторонами укладено договір, яким визначено ціну за одиницю товару в розмірі 5,821998 без ПДВ та 6,986376 з ПДВ. 
Натомість угодою №1 внесено зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару в бік збільшення, зокрема ціна за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію визначена у розмірі 6,67102 грн/кВт*год без ПДВ, а з ПДВ 8,005224, таким чином ціна збільшилась на 14,58%, тобто ціну збільшено понад порогове обмеження встановлене законом.
Угодою №2 внесено зміни до договору в частині зміни ціни за одиницю товару в бік збільшення, зокрема ціна за (одиницю товару) кВт*год спожиту електричну енергію визначена у розмірі 7,94250 грн/кВт*год без ПДВ, а з ПДВ 9,53100, таким чином ціна збільшилась на 36,42%, тобто ціну збільшено понад порогове обмеження встановлене законом. 
Суд враховує, що зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 2 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є не прогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом № 922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 6 лютого 2025 року у справі № 916/747/24).
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 5 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).
Суд установив, що спірними угодами збільшено ціну за одиницю товару понад 10 % що законом заборонено.
Водночас суд звертає увагу сторін, що посилання на підпункт 2, підпункт 7 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою (правова позиція ВС викладена у постанові від 28 серпня 2024 року у cправі №918/694/23).
З урахуванням наведеного суд робить висновок щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод №1-№2 до договору недійсними, оскільки вони укладені всупереч вимог статі 41 Закону № 922-VIII так як збільшують ціну за одиницю товару понад 10% що заборонено законом, який регулює спірні правовідносини щодо процедури публічних закупівель.
Оскільки зазначені додаткові угоди є недійсними та не породжують правових наслідків, то підстава для оплати електричної енергії за встановленою у них ціною відпала, а тому грошові кошти, на підставі норм статей 216, 1212 ЦК України, у заявленому розмірі Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" має повернути (аналогічні висновки наведено у пунктах 71, 72, 82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22).
Як видно із встановлених обставин справи, розрахунок вартості поставленого товару необхідно здійснювати з ціни товару за одиницю в розмірі 6.986376 грн за кВт*год з ПДВ.
Суд установив, що у період дії зміненої ціни поставлено 323 698 кВт*год електричної енергії на загальну суму 2 261 475,94 грн з ПДВ, проте за поставлену електричну енергію проведено розрахунки в розмірі 2 584 954,39 грн, отже внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію відбулась переплата коштів у розмірі 323 478,45 грн яка є різницею між фактичною сплатою та вартістю товару, обов`язок з оплати якого існував.
Таким чином, грошові кошти в сумі 323 478,45 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, оскільки підстава їх набуття відпала. А тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Висновки суду
За результатом розгляду спору суд установив, що додаткова угода №1 від 31 травня 2024 року до договору про постачання електричної енергії від 15 січня 2024 року та додаткова угода №2 від 4 липня 2024 року до договору про постачання електричної енергії від 15 січня 2024 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" та Комунальним некомерційним підприємством "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування " Костопільської міської ради, укладені з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", а тому ці угоди суд визнав недійсними. 
Надмірно сплачені кошти в сумі 323 478,45 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем 2, оскільки підстава їх набуття відпала. А тому вказані кошти необхідно стягнути з TOB "Хайят Естейт".

Розподіл судових витрат
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.
У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір судового збору за даним позовом складає 9 206,54 грн (2 немайнові вимоги 5 324,80+ 1 майнова 3 881,74). 
Таким чином, судові витрати у зв`язку з задоволенням позову покладаються на відповідачів, а саме за майновою вимогою судові витрати в розмірі 3 881,74 грн покладаються на відповідача 2 як особу, яка безпідставно збагатилась, судові витрати за немайновими вимогами в розмірі 5 324,80 грн покладаються на сторін відповідачів порівну, тобто по 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 31 травня 2024 року до договору про постачання електричної енергії споживачу №12/01/24-КБЛ від 15.01.2024, укладеного між  Товариством з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" та Комунальним некомерційним підприємством "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради.
3. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 4 липня 2024 року до договору про постачання електричної енергії споживачу №12/01/24-КБЛ від 15.01.2024, укладеного між  Товариством з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" та Комунальним некомерційним підприємством "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування " Костопільської міської ради.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" (03057, місто Київ, вул.Довженка Олександра (Шевченківський р-н), будинок 18, офіс 17, ідентифікаційний код 39139037) на користь Костопільської міської ради (35000, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Костопіль, вул.Свободи, будинок 3, ідентифікаційний код 04057669) безпідставно збережені кошти в сумі 323 478 (триста двадцять три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн 45 коп.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" (03057, місто Київ, вул.Довженка Олександра (Шевченківський р-н), будинок 18, офіс 17, ідентифікаційний код 39139037) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 липня 52, ідентифікаційний код 02910077) 6 544 (шість тисяч п`ятсот сорок чотири) грн 14коп судового збору.
6. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради (35000, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Костопіль, вул.Степанська, будинок 52А, ідентифікаційний код 01999907) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 липня 52, ідентифікаційний код 02910077) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят два) грн 40 коп судового збору.

Прокурор: керівник Здолбунівської окружної прокуратури (35705, Рівненська область, Рівненський район, м.Здолбунів, вул. Княгині Ольги 36).
Позивач (Стягувач): Костопільська міська рада (35000, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Костопіль, вул.Свободи, будинок 3, ідентифікаційний код 04057669).
Позивач (Стягувач за судовим збором): Рівненська обласна прокуратура (33028, м. Рівне, вул. 16 липня 52, ідентифікаційний код 02910077).
Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайят Естейт" (03057, місто Київ, вул.Довженка Олександра (Шевченківський р-н), будинок 18, офіс 17, ідентифікаційний код 39139037).
Відповідач (Боржник): Комунальне некомерційне підприємство "Костопільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Костопільської міської ради (35000, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Костопіль, вул.Степанська, будинок 52А, ідентифікаційний код 01999907).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.
Повне рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя Андрій КАЧУР