П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/6062/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна 
Суддя-доповідач - Томчук А.В. 

18 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Томчука А.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Савицької Н.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Товстун Н.М.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача 1: Вишнівський В.В., 
представника відповідача 2: не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та Міністерства освіти і науки України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, Міністерства освіти і науки України про визнання протиправними та скасування рішень 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти (далі - НАЗЯВО, Національне агентство), Міністерства освіти і науки України (далі - МОН) про визнання протиправними та скасування: рішення Національного агентства "Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект", ухваленого на засіданні 25 березня 2025 року (протокол № 5(77)); підпункту 3 пункту 4 наказу МОН від 24.04.2025 № 621 "Про затвердження рішень атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 24.04.2025 щодо присвоєння вчених звань та присудження наукових ступенів", у частині позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата наук з державного управління та визнання диплому кандидата наук з державного управління ДК № 063810 недійсним.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2025 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти "Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект", ухвалене на засіданні 25 березня 2025 ( протокол №5(77).
Визнано протиправним та скасувати пп. 3 п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 24.04.2025 №621 "Про затвердження рішень атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 24.04.2025 щодо присвоєння вчених звань та присудження наукових ступенів", у частині позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата наук з державного управління та визнання диплому кандидата наук з державного управління ДК №063810 недійсним.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Національним агентством на засіданні 25.03.2025 не було належним чином досліджено подану позивачем порівняльну таблицю з обґрунтуванням невідповідностей на 64 аркушах та науково-експертний висновок від 25.03.2025 № 3/09, чим порушено принципи обґрунтованості, розсудливості та право особи на участь у процесі прийняття рішення, а також вимоги статті 17 Закону України "Про адміністративну процедуру". Щодо наказу МОН суд зазначив, що атестаційний висновок експертної ради базується лише на рішенні Національного агентства, визнаному судом протиправним, а доводи позивача залишились поза увагою атестаційної колегії МОН.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі № 120/6062/25 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування скарги НАЗЯВО зазначає, що судом першої інстанції не встановлено всіх обставин справи; позивачем було подано додаткові пояснення, порівняльну таблицю та науково-експертний висновок, які не були проігноровані Національним агентством, а були прийняті до розгляду, долучені до матеріалів справи та розглянуті на засіданні; доводи позивача у порівняльній таблиці не спростовували фактів наявності текстових запозичень без посилання на джерело; законодавство не встановлює обов`язку дослідження кожного поданого документа у повному обсязі під час засідання; Національним агентством у повному обсязі забезпечено реалізацію позивачем права на участь в адміністративному провадженні у розумінні статті 17 Закону України "Про адміністративну процедуру"; рішення Національного агентства від 25.03.2025 є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію внаслідок його реалізації, а відтак його скасування не може призвести до відновлення порушеного права позивача.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Міністерство освіти і науки України подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі № 120/6062/25 в частині визнання протиправним та скасування пп. 3 п. 4 наказу МОН від 24.04.2025 № 621 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги МОН зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що правові норми не передбачають вибірковий розгляд документів, надісланих Національним агентством; експертна рада з питань атестації наукових кадрів з суспільних наук розглянула порівняльну таблицю та рекомендувала позбавити позивача наукового ступеня; результати голосування відображаються в протоколі експертної ради, а не в кожному окремому висновку; порівняльна таблиця позивача до МОН не подавалася; суд першої інстанції перебрав на себе функції Національного агентства; рішення МОН прийнято з дотриманням встановленої процедури; недоброчесне здобуття наукових ступенів не може превалювати над публічним інтересом.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційні скарги, в якому заперечив щодо доводів і мотивів апеляційних скарг та просив залишити оскаржуване судове рішення без змін. У відзиві позивач зазначає, що протокол засідання № 5(77) від 25.03.2025 підтверджує факт припинення розгляду його порівняльної таблиці та відсутність будь-яких згадок про дослідження науково-експертного висновку; представник НАЗЯВО у суді першої інстанції підтвердив, що на засіданні не розглядався науково-експертний висновок; відеозапис засідання підтверджує порушення гарантій права бути заслуханим; рішення Національного агентства не містить обґрунтування, що саме було порушено позивачем; атестаційний висновок експертної ради та протокол засідання атестаційної колегії МОН не містять відомостей про розгляд порівняльної таблиці позивача та науково-експертного висновку; МОН повністю проігноровано застосування норм Закону України "Про адміністративну процедуру"; позивач посилається на постанову Верховного Суду від 25 червня 2025 року у справі № 440/4500/24, в якій зазначено, що Національне агентство зобов`язане повністю перевірити всі доводи та докази перед винесенням рішення.
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
Представник відповідача 2 в судове засідання, призначене на 18.06.2026 не з`явився, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
За приписами частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Колегія суддів, враховуючи приписи статті 205 КАС України дійшла висновку про можливість проведення судового засідання у справі за відсутності представника відповідача.
Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Позивач заперечив щодо задоволення вимог апеляційних скарг відповідачів, надавши пояснення, що відтворюють зміст відзиву, та просив залишити оскаржене рішення без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 15.12.2021 на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 Інституту законодавства Верховної Ради України здійснив захист дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата наук з державного управління "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект".
Згідно з рішенням спеціалізованої вченої ради ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь кандидата наук з державного управління за спеціальністю 25.00.01 - теорія та історія державного управління. 
До Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти 19.08.2024 надійшла скарга від ОСОБА_2 (реєстр. № 42-24-АД від 19.08.2024) щодо наявності у захищеній ОСОБА_1 15.12.2021 на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 Інституту законодавства Верховної Ради України дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата наук з державного управління "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект" фактів академічного плагіату.
Згідно з звітом уповноваженого підрозділу секретаріату НАЗЯВО № 42-24-АД встановлено відповідність скарги ОСОБА_2 вимогам пунктів 3-7 Порядку розгляду скарг/повідомлень щодо фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації скарги щодо наявності фактів академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації. 
Рішенням Комітету з питань етики НАЗЯВО від 23.08.2024 № 59 (124) скаргу ОСОБА_2 щодо наявності фактів академічного плагіату в дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 прийнято до розгляду.
Згідно з Звітом перевірки відомостей щодо наявності в дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект" фактів академічного плагіату з результатами проведеного аналізу, зазначено, що у кандидатській дисертації ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект" за допомогою відповідного програмного забезпечення встановлено наявність відтворення в тексті наукової роботи без змін, з незначними змінами, або в перекладі текстів інших авторів. Загалом у дисертації виявлено понад 120 фрагментів обсягом від одного речення/абзацу, які засвідчують використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів 14 інших авторів без відповідних посилань на автора та/або на джерело.
29.01.2025 ОСОБА_1 до Національного агентства подано лист про надання пояснень та клопотань, відповідно до якого він просив залучити до розгляду скарги щодо фактів академічного плагіату в захищеній позивачем дисертації наукового керівника ОСОБА_3 , а також просив зупинити провадження та надати достатньо часу (з урахуванням граничного строку розгляду) для аналізу матеріалів і підготовки додаткових пояснень з метою їх надання до Національного агентства. Як додаток до клопотання позивачем надано пояснення з обґрунтуванням невідповідностей та іншої некоректно наведеної інформації, що міститься у порівняльній таблиці, поданій до НАЗЯВО скаржником ОСОБА_2 стосовно текстових збігів, що наявні на його думку, в дисертації ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з протоколу засідання Комітету з питань етики НАЗЯВО № 2 (81) від 10.02.2025 вирішено запросити ОСОБА_3 на відкриту частину засідання під час розгляду Комітетом скарги 42-24-АД та відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про зупинення та/або відтермінування розгляду скарги 42-24-АД.
10.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Національного агентства із клопотанням про зупинення провадження щодо розгляду у Національному агентстві скарги стосовно порушення академічної доброчесності у кандидатській дисертації ОСОБА_1 , як здобувача наукового ступеня, присудженого відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України "Про вищу освіту" (06.09.2014), до законодавчого врегулювання питань розгляду таких скарг.
Рішенням Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 10.03.2025 № 9 (145) відмовлено ОСОБА_1 у клопотанні про залучення колишнього вченого секретаря спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України ( нині - Дослідницька служба Верховної Ради України ) ОСОБА_4; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження розгляду Національним агентством скарги 42-24-АД; а також внесено на розгляд Національного агентства подання про наявність у дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект", захищеній 15 грудня 2021 року за спеціальністю 25.00.01 - теорія та історія державного управління на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 в Інституті законодавства Верховної Ради України (Дослідницька служба Верховної Ради України), порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічного плагіату).
25.03.2025 позивач звернувся до відповідача 1 із клопотанням про надання додаткових пояснень та клопотань, до якого долучив пояснення з обґрунтуванням невідповідностей та іншої некоректно наведеної інформації, що міститься у Порівняльній таблиці з результатами проведеного аналізу виявлених у кандидатській дисертації ОСОБА_1 за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання, уточненої згідно з Рішенням Комітету з питань етики Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти від 10.03.2025 № (145) на 64 арк.; науково-експертний висновок від 25.03.2025 № 3/09 - на 6 арк).
Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти рішенням від 25.03.2025 вирішило встановити у захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект", факти порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат).
Цим же рішенням вирішено звернутись до Міністерства освіти і науки України щодо позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата наук з державного управління.
Листом №737 від 31.03.2025 "Про рішення Національного агентства" ОСОБА_1 повідомлено про прийняті рішення та в додатках до листа направлено витяг з протоколу засідання Національного агентства №5 (77) від 25 березня 2024 року та рішення Національного агентства від 25 березня 2025 року "Про виявлення порушення вимог з питань текстових запозичень без посилання на джерело (академічний плагіат) в захищеній 15 грудня 2021 року на засіданні спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 при Інституті законодавства Верховної Ради України дисертації кандидата наук з державного управління ОСОБА_1 "Правове регулювання професійної діяльності в сфері державної служби: публічно-управлінський аспект".
Згідно з п.п. 3 п. 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 24.04.2025 "Про затвердження рішень атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 24.04.2025 щодо присвоєння вчених звань та присудження наукових ступенів" вирішено позбавити ОСОБА_1 наукового ступеня кандидата наук з державного управління зі спеціальності 25.00.01 "Теорія та історія державного управління", скасувавши рішення про затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 26.867.03 Інституту законодавства Верховної Ради України від 15 грудня 2021 року, прийняте відповідно до пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 07 квітня 2022 року № 320 "Про рішення з питань присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань та внесення змін до наказу Міністерства освіти і науки України від 1 лютого 2022 року № 89", у зв`язку з порушенням вимог абзацу третього частини другої, абзацу другого частини четвертої статті 42 Закону України "Про освіту" в частині дотримання норм законодавства про авторське право і суміжні права, наявності в дисертації академічного плагіату та пункту 14 Порядку присудження наукових ступенів, як такого, що діяв до набрання чинності Законом України "Про вищу освіту", в частині наявності в дисертації текстових запозичень без посилання на джерело, та визнати диплом кандидата наук з державного управління ДК № 063810 недійсним.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідачів, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Приписами частин першої - третьої статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до пункту 41 Порядку присудження та позбавлення наукового ступеня доктора наук, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 року № 1197 (далі - Порядок № 1197), звернення з інформацією щодо академічного плагіату, фабрикації, фальсифікації розглядає Національне агентство відповідно до встановленого ним порядку. Національне агентство надсилає до МОН разом із супровідним листом копію прийнятого рішення щодо виявлення в дисертації академічного плагіату з результатами проведеного аналізу виявлених за допомогою відповідного програмного забезпечення фрагментів збігів щодо неправомірного використання наукових текстів, ідей, розробок, наукових результатів і матеріалів інших авторів без відповідного посилання; з посиланням на норми законодавства.
Згідно з пунктами 42, 43 Порядку № 1197 для розгляду питання щодо позбавлення особи наукового ступеня МОН може залучати експертні ради з питань атестації наукових кадрів. Залучений суб`єкт розглядає обґрунтованість наданих у зверненні доказів, підтверджує/не підтверджує наведені у зверненні факти і надає МОН рекомендації щодо позбавлення особи наукового ступеня. У МОН готується узагальнений висновок, який подається на розгляд атестаційної колегії МОН. Атестаційна колегія МОН розглядає узагальнений висновок і приймає рішення щодо позбавлення особи наукового ступеня.
Закон України "Про адміністративну процедуру" від 17 лютого 2022 року № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX) встановлює єдині правила взаємодії органів державної влади з фізичними та юридичними особами під час розгляду та вирішення адміністративних справ.
Стаття 8 Закону № 2073-IX передбачає, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи.
Стаття 16 Закону № 2073-IX визначає принцип офіційності, згідно з яким адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи.
Стаття 17 Закону № 2073-IX гарантує право особи на участь в адміністративному провадженні та передбачає, що особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи. Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що на засіданні Національного агентства 25.03.2025 позивач подав клопотання з додатковими поясненнями, порівняльну таблицю на 64 аркушах з обґрунтуванням наявності посилань на джерела та їх авторів у дисертації, а також науково-експертний висновок від 25.03.2025 № 3/09, який містив висновок про відсутність у тексті дисертації академічного плагіату.
Згідно з витягом з протоколу засідання № 5(77) від 25.03.2025 Національним агентством вирішено припинити подальший розгляд порівняльної таблиці позивача. Представник НАЗЯВО у суді першої інстанції підтвердив, що на засіданні було досліджено лише частину поданої таблиці, а науково-експертний висновок на засіданні не розглядався, хоча був доданий до матеріалів справи.
Таким чином, Національним агентством при прийнятті оскаржуваного рішення не було забезпечено належність та повноту з`ясування обставин справи, не досліджено в повному обсязі подані позивачем докази на спростування наявності академічного плагіату, чим порушено вимоги статей 8, 16, 17 Закону № 2073-IX, а також принципи обґрунтованості та розсудливості, передбачені частиною другою статті 2 КАС України.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2025 у справі № 440/4500/24, відповідно до якої в ході розгляду питання Національне агентство зобов`язане повністю перевірити всі доводи та докази перед винесенням рішення, незалежно від того, чи такі раніше перевірялись Комітетом з питань етики. Верховний Суд у зазначеній постанові також зазначив, що рішення Національного агентства є окремим рішенням суб`єкта владних повноважень щодо позбавлення наукового ступеня.
Також колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.03.2025 у справі № 480/5652/24 (пункт 68), згідно з яким порушення суб`єктом владних повноважень адміністративної процедури, встановленої Законом України "Про адміністративну процедуру", може бути самостійною підставою для визнання адміністративного акта протиправним, якщо таке порушення вплинуло на реалізацію прав особи.
Щодо доводів апеляційної скарги НАЗЯВО про те, що рішення Національного агентства від 25.03.2025 є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Рішення Національного агентства стало підставою для прийняття наказу МОН про позбавлення позивача наукового ступеня, а отже безпосередньо вплинуло на права позивача. Скасування такого рішення є належним способом захисту порушеного права, оскільки спрямоване на усунення правових наслідків протиправного акта суб`єкта владних повноважень. Зазначена позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 25.06.2025 у справі № 440/4500/24 про те, що рішення Національного агентства є окремим рішенням суб`єкта владних повноважень щодо позбавлення наукового ступеня.
Продовжуючи перегляд цієї адміністративної справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо наказу МОН від 24.04.2025 № 621 колегія суддів зазначає наступне. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, атестаційний висновок експертної ради, оформлений протоколом від 15.04.2025 № 2/25, базується виключно на рішенні Національного агентства від 25.03.2025, визнаному судом протиправним. Відповідачами не надано доказів, що експертною радою досліджувалась порівняльна таблиця позивача або науково-експертний висновок від 25.03.2025 № 3/09. Атестаційний висновок експертної ради не містить результатів відкритого голосування.
Крім того, МОН не забезпечило дотримання вимог Закону № 2073-IX щодо гарантування права позивача на участь в адміністративному провадженні. З матеріалів справи вбачається, що позивач не був поінформований про початок розгляду питання щодо позбавлення його наукового ступеня, не був запрошений до участі в засіданні атестаційної колегії та не мав можливості надати пояснення до прийняття адміністративного акта, який негативно вплинув на його права, що є порушенням статей 17, 28 Закону № 2073-IX.
Зважаючи на доводи апеляційної скарги МОН про те, що суд першої інстанції перебрав на себе функції Національного агентства, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не здійснював оцінку наявності чи відсутності академічного плагіату у дисертації позивача, а перевіряв дотримання відповідачами встановленої законом процедури прийняття оскаржуваних рішень, що повністю відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному статтею 2 КАС України.
Щодо аргументів МОН про пріоритет публічного інтересу у забезпеченні академічної доброчесності, колегія суддів зазначає, що забезпечення академічної доброчесності є важливим публічним інтересом, проте реалізація цього інтересу має здійснюватися з дотриманням встановленої законом процедури, принципів обґрунтованості та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Порушення процедури прийняття рішення не може бути виправдане посиланням на публічний інтерес.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Національного агентства від 25.03.2025 (протокол № 5(77)) та підпункту 3 пункту 4 наказу МОН від 24.04.2025 № 621, оскільки зазначені рішення прийняті з порушенням встановленої законом процедури, без належного дослідження доказів, поданих позивачем, та без забезпечення його права на участь в адміністративному провадженні.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до положень статті 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись статті 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти та Міністерства освіти і науки України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 19 червня 2026 року.

Головуючий	 		Томчук А.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Савицька Н.В.