Справа № 761/13906/26
Провадження №1-кп/761/3665/2026 

В И Р О К 
іменем України

18 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №62025100130000147 від 06.01.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не офіційно працевлаштованого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 17.11.2023 ухвалою Маневицього районного суду Волинської області на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 5 місяців 5 днів; вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, 11.09.2024 звільнений від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 81-1 КК України ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.09.2024 на умовно-достроковий строк 2 роки 1 місяць 19 днів, для проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на даний час перебуває під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,
за участі сторін провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
захисника ОСОБА_8 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 , відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», 13.09.2024 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період до лав Збройних Сил України - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
13.09.2024 між Міністерством оборони України в особі командира військової частин НОМЕР_1 з одного боку та ОСОБА_5 укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.
Наказом командира військової частини  НОМЕР_1 від 13.09.2024 № 197 (по стройовій частині) рекрут ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрілець групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 . 
Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків.
Однак, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді стрільця групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, у період часу з 28.10.2024 без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану здійснив самовільне залишення місця служби військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , та до 05.03.2026 проводив час на власний розсуд, не пов 'язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.
В подальшому, 05.03.2026 солдат ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 8.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених вище у вироку, він, 11.09.2024 ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.09.2024 був звільнений від відбування призначеного покарання, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України у виді обмеження волі, строком на 2 роки 6 місяців, на умовно-достроковий строк для проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . В подальшому, 13.09.2024 він уклав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України та його було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 . Однак, в подальшому, під час дії воєнного стану у період з 28.10.2024 без дозволу відповідних командирів, самовільно, залишив місце служби, за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на свій розсуд. В подальшому, 05.03.2026 його було затримано слідчими ТУ ДБР у м. Києві. У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, просив суд суворо його не карати та запевнив суд, що зробив належні висновки. 
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини /фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся.
Також при призначенні покарання ОСОБА_5 , судом враховуються дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризувався за місцем проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце проживання та реєстрації, неодружений, його батько з 08.07.2025 рахується безвісти зниклим під час захисту Батьківщини, в ході виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій в населеному пункті Біла Гора Донецької області, його вік та стан здоров`я. 
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2024, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.ст.71, 81-1 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2024, відповідно до положень ст.72 КК України. 
Крім того, враховуючи, що обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.
Даних щодо наявності процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні прокурором не надано. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати до призначеного судом покарання, невідбуту частину покарання за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2024, та остаточно до відбування ОСОБА_5  визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5  обчислювати з дня проголошення вироку - 18 червня 2026 року, зарахувавши час перебування під вартою з 05.03.2026 по 17.06.2026.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя