ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3482/25 

Розглянувши матеріали справи за позовом Фермерського господарства «ДК Агро Інвест»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Старт Плюс»
про стягнення 460 264,66 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників сторін:
Від позивача: Смірнов А.А.;
Від відповідачів: не з`явився.
Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «ДК Агро Інвест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Старт Плюс» про стягнення 460 264,66 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2025 відкрито провадження у справі № 911/3482/25 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
В ході підготовчого провадження у справі № 911/3482/25 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.
За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги підтримав, також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази. Відповідач у судові засідання не з`являвся, заперечень проти позову не надав.
На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/3482/25 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.03.2026.
У судовому засіданні 04.03.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні 04.03.2026 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Фермерським господарством «ДК Агро Інвест» подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Старт Плюс» 460 264,66 грн. безпідставно отриманих коштів та річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час звіряння взаємних розрахунків з контрагентами було встановлено факт помилкової оплати фермерським господарством грошових коштів у сумі 460 000,00 грн. на користь ТОВ «ІМПОРТ СТАРТ ПЛЮС» (платіжна інструкція від 27.09.2024 № 1810).
Вказані грошові кошти призначались як оплата згідно договору № 27В2024 від 27.09.2024, який був укладений з іншим контрагентом, а саме з ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ+» (код ЄДРПОУ 42791496).
В той же час, між Фермерським господарством «ДК АГРО ІНВЕСТ» (позивачем) та ТОВ «ІМПОРТ СТАРТ ПЛЮС» (відповідачем) ніколи не було та не має на даний час жодних господарських взаємовідносин, ніколи не здійснювалась поставка товарів, надання послуг, виконання робіт, не укладались договори та інші первинні документи.
Позивач зазначає, що неодноразово звертався із вимогами до відповідача щодо повернення грошових коштів. Зокрема, 08.10.2025 позивачем повторно було направлено вимогу від 01.10.2025 № 01-10/1 до ТОВ «ІМПОРТ СТАРТ ПЛЮС», згідно якої позивач просив протягом 7 (семи) календарних днів з дати пред`явлення цієї вимоги повернути на розрахунковий рахунок Фермерського господарства «ДК АГРО ІНВЕСТ» безпідставно отримані (помилково сплачені) за платіжною інструкцією від 27.09.2024 № 1810 грошові кошти на загальну суму 460 000,00 грн. на банківські реквізити ФГ «ДК АГРО ІНВЕСТ»: Розрахунковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 .
Вказана вимога була отримана відповідачем 21.10.2025, однак була залишена відповідачем без відповіді та виконання.
Матеріалами справи підтверджується факт сплати позивачем на користь відповідача 460 000,00 грн. за платіжною інструкцією від 27.09.2024 № 1810.
Як вбачається з наведених у платіжній інструкції призначення платежу, кошти сплачені позивачем призначались як оплата згідно договору № 27В2024 від 27.09.2024, який був укладений з іншим контрагентом, а саме з ТОВ «ІМПОРТ КАПІТАЛ+» (код ЄДРПОУ 42791496).
Відповідачем в ході розгляду спору викладені в позові обставини не заперечені та не спростовані, не надано документально підтверджених пояснень щодо наявності підстав для сплати спірних коштів, а саме, існування відповідних договорів чи інших господарських зобов`язань, поставки оплаченого обладнання, тощо. Також, відповідачем не надано доказів повернення спірних коштів чи виконання зобов`язань на суму сплачених коштів.
У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача помилково сплачені грошові кошти в сумі 460 000,00 грн.
Відповідно до п. 1.24 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.
Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача та видача йому цієї суми у готівковій формі.
Згідно з п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі; неналежний платник - особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.
Відповідно до п. 6 Указу Президента України «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» від 16.03.1995 № 227/95 підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п`ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти. При виявленні фактів такого порушення керівник підприємства і головний бухгалтер несуть фінансову відповідальність.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти. 
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.
Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми ст. 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала (Постанова ВП ВС від 07.02.2024 № 910/3831/22 (12-45гс23).
Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОРТ СТАРТ ПЛЮС» є неналежним отримувачем коштів в сумі 460 000,00 грн., відповідні кошти є помилково сплаченими і підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведене, за період прострочення з 29.10.2025 по 04.11.2025 позивачем правомірно нараховано 3 % річних у сумі 264,66 грн.
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, відповідачами не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Старт Плюс» (08130, Київська обл., Бучанський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, будинок 4-Б, кабінет 210, код ЄДРПОУ 45297727) на користь Фермерського господарства «ДК Агро Інвест» (61045, Харківська обл., місто Харків, вул. Яроша Отакара, будинок 18, офіс 302, код ЄДРПОУ 43534828) 460 000,00 грн. безпідставно отриманих коштів, 264,66 грн. 3 % річних та 5 523,18 грн. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 04.05.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін