21.05.2026 
Справа № 337/2520/25
Провадження № 2/337/56/2026
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя 
у складі: головуючого судді Кучерука І.Г.
з участю секретаря Роман Д.В.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,
в с т а н о в и в:
Представник АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL 292149 у розмірі 192 016,40 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.10.2020 року, ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» Кредитний договір № CL-292149. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно п. 2.1 Кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 122 000 гривень на строк до 10 жовтня 2025 року. Процентна ставка за користування кредиту становить 35% річних. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12.05.2025 року заборгованість за Кредитним договором становить 192 016,40 грн., в т.ч.: Заборгованість за основним боргом (тіло) : 106 273,11 грн. Сума заборгованості за відсотками: 85 743,29 грн. Прострочена Комісія: 0,00 грн.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2025 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
01.07.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «КРЕДОБАНК» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним.
Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_1 не укладав, не погоджував та не підписував додаткові договори №1 від 14.07.2022 р.; від 29.03.2023 р.; від 17.11.2023 р., у зв`язку із чим вказані додаткові договори - є нікчемними.
У 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» з метою отримання грошових коштів, у зв`язку із чим 12.10.2020 р. між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» було укладено договір №CL-292149, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Жодних реструктуризацій ОСОБА_1 із банком не погоджував. Власний підпис на будь-яких документах, окрім кредитного договору №CL-292149 від 12.10.2020 р. - не залишав.
З посиланням на норми ст. 203, 202, 215 ЦК України, просить суд визнати недійсним Додатковий договір №1 від 14.07.2022 р.; Додаток №1 до Додаткового договору №1 від 14.07.2022 р.; додатковий договір №1 до кредитного договору від 29.03.2023 р.; Додаток №1 до додаткового договору №1 від 29.03.2023 р.; додатковий договір №1 від 17.11.2023 р.; Додаток №1 до додаткового договору №1 від 17.11.2023 р.; розрахунок заборгованості за договором від 12.10.2020 р. до кредитного договору №CL-292149 від 12.10.2020 р., укладеного між Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 03.07.2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним об`єднано в одне провадження з первісним позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі.
11.07.2025 року до суду від представника позивача за первісним позовом, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на зустрічний позов.
Узагальненими доводами відзиву зазначено, що з вимогами зустрічної позовної заяви не погоджується та у її задоволенні просить відмовити. Вказано, що 12.10.2020 року, ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк», Кредитний договір № CL-292149. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк видав позичальнику кредит в сумі 122 000 гривень на строк до 10 жовтня 2025 року, на цілі визначені у п. 2.4. Кредитного договору. Процентна ставка за користування кредиту становить 35% річних. В подальшому, з метою зменшення фінансового навантаження, Позивач тричі звертався до Банку щодо проведення реструктуризацій по кредитному договору (копії відповідних заяв додаються). Відповідні додаткові договори були підписані власноручно самим Позивачем, без жодних зауважень. Жодних доказів про те, що, підписи на додаткових угодах не ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
ОСОБА_1 схвалив умови додаткових договорів, оскільки здійснював по них оплати заборгованості за кредитним договором. Також зазначає, що вимоги про нікчемність додаткових договорів виникли тільки після того як справа з`явилась у суді, а в період належного виконання зобов`язань таких звернень на адресу Банку чи суду не надходило.
Ухвалою суду від 06.10.2025 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.
Представник позивача до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника АТ «КРЕДОБАНК» на підставі наявних документів. Просить позов задовольнити, а в зустрічних позовних вимогах відмовити та вирішити питання розподілу судового збору.
Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, заяв не надали.
Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.10.2020 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту з викладеними основними умовами кредитування в АТ «КРЕДОБАНК», у якому підтверджує отримання та ознайомленняз інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
12.10.2020 року ОСОБА_1 оформив та підписав Анкету - Заяву № CL-292149 фізичної особи на отримання готівкового кредиту про бажаний кредит, вказавши особисті відомості, відомості про третю особу, інформацію про зайнятість, про доходи і витрати, поо діючи кредити, і кредити що пропонуються для рефінансування.
12.10.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» укладено Кредитний договір № CL-292149. 
Відповідно до умов Кредитного договору № CL-292149 від 12.10.2020 року, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Сума та валюта кредиту 122000 грн. Дата видачі кредиту 12.10.2020 року. За користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 10 жовтня 2025 року. Загальні витрати Позичальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 140142,16 гривень. Opiєнтовна реальна річна процентна ставка 41,19% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за цим Кредитним договором становить 262142,16 гривень.
Кредитний договір № CL-292149 від 12.10.2020 року з графіком платежів підписані відповідачем ОСОБА_1 , що сторонами не оспорюється.
Факт надання банком грошових коштів ОСОБА_1 підтверджується меморіальними ордерами № 55228980 від 12.10.2020 р. на суму 20343,87 грн. і № 55228945від 12.10.2020 р. на суму 101656,13 грн.
Факт отримання, використання кредитних коштів, та наявність заборгованості, підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 12.10.2020 р. по 12.05.2025 р.
14.07.2022 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» оформлено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №CL-292149 від 12.10.2020 року, відповідно до умов якого сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів якого Позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому Сторони погодили, що за Кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 10.10.2026 року. 
Додано оновлений графік платежів із встановленим пільговим періодом.
21.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «КРЕДОБАНК» із заявою на реструктуризацію кредитної заборгованості. 
29.03.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» оформлено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №CL-292149 від 12.10.2020 року, відповідно до умов якого сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів якого Позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому Сторони погодили, що за Кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 10.10.2026 року.
Додано оновлений графік платежів із встановленим пільговим періодом.
06.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «КРЕДОБАНК» із заявою на реструктуризацію кредитної заборгованості. 
17.11.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» оформлено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №CL-292149 від 12.10.2020 року, відповідно до умов якого сторони погодили змінити порядок погашення Позичальником заборгованості за Кредитним договором шляхом підписання нового Графіку платежів якого Позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому Сторони погодили, що за Кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 10.10.2027 року.
Додано оновлений графік платежів із встановленим пільговим періодом.
На адресу ОСОБА_1 04.03.2025 року АТ «КРЕДОБАНК» оформив і направив досудову вимогу відповідно до якої АТ «КРЕДОБАНК» вимагає протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити прострочену заборгованість, яка на дату надіслання вимоги, становить - 51009,40 гривні. У випадку невиконання даної вимоги у визначений строк вимагає достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі 187 988,80 гривня та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені Кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором Кредиту №CL-292149 від 12.10.2020 року, станом на 12.05.2025 року, заборгованість складає 192016,4 грн., з яких: заборгованість за кредитом 106273,11 грн., заборгованості за відсотками 85743,29 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом установлено укладення 12.10.2020 року між ОСОБА_1 та АТ «КРЕДОБАНК» Кредитного договору № CL-292149 і також його не виконання ОСОБА_1 , в наслідок чого останній, за невиконання умов укладеного договору, повинен сплатити заборгованість за тілом кредиту, а також заборгованість за відсотками, оскільки позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання та у встановлені строки кредитні кошти не повернув.
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 14.05.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом про витребування у АТ «КРЕДОБАНК» оригіналів документів, а саме: додаткового договору №1 від 14.07.2022 р. разом із додатком №1 до додаткового договору №1 від 14.07.2022 р.; додаткового договору №1 до кредитного договору від 29.03.2023 р. разом із додатком №1 до додаткового договору №1 від 29.03.2023 р.; додаткового договір №1 від 17.11.2023 р. разом із додатком №1 до додаткового договору №1 від 17.11.2023 р.
Відповідно до статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).
Стороною відповідача за первісним позовом клопотань про призначення почеркознавчої експертизи не заявлялось.
Оскаржуючи додаткові договори №1 від 14.07.2022 р. від 29.03.2023 р. від 17.11.2023 р. разом з додатками, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 не оскаржував наявність самої заборгованості за кредитним договором, та вимагаючи визнати недійсним розрахунок заборгованості за договором від 12.10.2020 року, відповідач за первісним позовом не надав свого контррозрахунку.
Додатковими договорами від 14.07.2022 р. від 29.03.2023 р. від 17.11.2023 р. змінено лише порядок погашення вже існуючої заборгованості за кредитним договором № CL-292149, без встановлення додаткових вимог і розмірів погашення заборгованості. 
Відповідачем ОСОБА_1 не спростоване твердження позивача у відзиві на зустрічний позов про те, що він з метою зменшення фінансового навантаження звертався до Банку щодо проведення реструктуризацій по кредитному договору і були підписані відповідні додаткові договори.
Заперечень щодо підписання заяв до банку 29.03.2023 року, 17.11.2023 року, ОСОБА_1 не надано.
Таким чином ОСОБА_1 звертаючись до банку 29.03.2023 року, 17.11.2023 року із заявами про реструктуризацію заборгованості і встановлення нового графіку погашення кредитної заборгованості, тим самим підтвердив наявність самої заборгованості, і наявність раніше укладених з ним додаткових угод на встановлення графіку погашення кредитної заборгованості. 
Наведене дає підстави для висновку, що вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом є необґрунтованими, внаслідок чого не підлягають задоволенню.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» заборгованість за Кредитним договором № CL-292149 від 12.10.2020 року у розмірі 192 016 грн. 40 коп. і судовий збір у розмірі 3028 грн., а всього стягнути 195 044 (сто дев`яносто п`ять тисяч сорок чотири) грн. 40 коп.
В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про учасників:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДОБАНК», Код ЄДРПОУ 09807862, адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, Засоби зв`язку: тел. (032) 297-08-37 ел. пошта: office@kredobank.com.ua, Інформація щодо електронного кабінету в підсистемі ВКЗ ЕСІТС: Електронна адреса: ecourt@kredobank.com.ua тел. НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тел: НОМЕР_3 .

Суддя І.Г. Кучерук