ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13941/24 Суддя (судді) першої інстанції: Ольга ТКАЧЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Кузьменка В.В.,
Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області № 254150031273 від 27.08.2024 щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що на час досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачка мала стаж роботи в Чернігівському фаховому музичному коледжі більше 34 років. Коледж є закладом освіти, тому, маючи достатній спеціальний педагогічний стаж, позивач вважає, що має право на грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 27.08.2024 № 254150031273 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025 та від 16.12.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19.08.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою щодо нарахування і виплати їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності розглянуло вказану заяву та прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії від 27.08.2025 № 254150031273. Підставою відмови у спірному рішенні з посиланням на пункт 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, зазначено, що Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Я.М. Ревуцького» не відноситься до установ освіти, а належить до Департаменту культури (а.с. 10).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулась до суду з відповідним позовом з метою захисту своїх порушених прав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на момент досягнення пенсійного віку 11.05.2024 позивачка мала стаж роботи в Комунальному закладі «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» більше 34 років, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. За висновком суду першої інстанції, Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради є закладом освіти, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищої освіти в галузі музичного мистецтва. Він є частиною системи освіти, готує спеціалістів для сфери культури та забезпечує здобуття професійних навичок і знань.
Натомість, відповідач вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки: відповідно до переліку закладів Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Я.М. Ревуцького» не відноситься до установ освіти, а належить до Департаменту культури. За відсутності факту роботи за відповідною професією в закладах і установах згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, відсутні підстави для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191, затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 1191).
Відповідно до приписів пункту 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік №909).
Пунктом 5 Порядку № 1191, визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Тож, з наведеного слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.2023, позивачка 01.08.1989 прийнята на посаду викладача теоретичних дисциплін Чернігівського музичного училища ім. Л.М. Ревуцького, де працює і по даний час (а.с. 11- 12).
Рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017, Комунальний вищий навчальний заклад «Чернігівське музичне училище ім. Л.М. Ревуцького» перейменовано в Комунальний вищий навчальний заклад «Чернігівський музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради;
Рішенням Чернігівської обласної ради від 22.05.2020, Комунальний вищий навчальний заклад «Чернігівський музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради перейменовано в Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради.
Вказані обставини також підтверджуються довідкою Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради від 11.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно працює в КЗ «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» викладачем вищої категорії. В музичному коледжі працює з 01.08.1989 по теперішній час (а.с. 13 зворот- 14).
Таким чином, на момент досягнення пенсійного віку 11.05.2024 позивачка мала стаж роботи в Комунальному закладі «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» більше 34 років, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, до яких віднесено, зокрема, посади викладача, старшого викладач закладу фахової передвищої освіти.
Водночас, як обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік № 909), зокрема, включені такі посади в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах, як вихователі, викладачі, вчителі, директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), керівники гуртків; вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації професійно-технічні навчальні заклади: зокрема, викладачі, керівники гуртків.
Відтак, у розумінні приписів Порядку № 909, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності, зокрема, на таких посадах в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах, як вихователі, викладачі, вчителі, директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), керівники гуртків; у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації професійно-технічні навчальні заклади: викладачі, керівники гуртків.
Спірним у даній справі є питанням чи відноситься Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» до установ освіти.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про освіту» (у редакції Закону від 05.09.2017 №2145-VIII) система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними.
Структура освіти включає фахову передвищу освіту (стаття 10 Закону України «Про освіту» №2145-VIII від 05.09.2017).
Відповідно до підпунктів 6, 21 пункту 1 статті 1 Закону України «Про освіту», заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.
Стаття 16 Закону «Про освіту», встановлює, що фахова передвища освіта спрямована на формування та розвиток освітньої кваліфікації, що підтверджує здатність особи до виконання типових спеціалізованих завдань у певній галузі професійної діяльності, пов`язаних з виконанням виробничих завдань підвищеної складності та/або здійсненням обмежених управлінських функцій, що характеризуються певною невизначеністю умов та потребують застосування положень і методів відповідної науки, і завершується здобуттям відповідної освітньої та/або професійної кваліфікації.
Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України від 06.06.2019 №2745-VIII «Про фахову передвищу освіту», заклад фахової передвищої освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний чи приватний та в організаційно-правових формах відповідно до законодавства. Заклади фахової передвищої освіти всіх форм власності мають рівні права і обов`язки у провадженні освітньої діяльності відповідно до законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України «Про фахову передвищу освіту», в Україні діють заклади фахової передвищої освіти таких типів, зокрема фаховий коледж - заклад фахової передвищої освіти або структурний підрозділ закладу вищої освіти, іншої юридичної особи, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищої освіти, може проводити дослідницьку та/або творчу мистецьку, та/або спортивну діяльність, забезпечувати поєднання теоретичного навчання з навчанням на робочих місцях. Фаховий коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої освіти професійного та академічного спрямування, професійної та/або початкового рівня (короткого циклу) вищої освіти, та/або першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. Фаховий коледж, який здійснює освітню діяльність у системі фахової спеціалізованої передвищої освіти, має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття базової загальної середньої освіти, якщо наскрізна освітньо-професійна програма передбачає підготовку фахового молодшого бакалавра на основі початкової загальної середньої освіти.
Судом першої інсатнції, у контексті підстав, покладених в основу для відмови в задоволенні заяви позивача, було досліджено, що відповідно до статуту Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради основними завданнями Коледжу є, зокрема, забезпечення реалізації права громадян на фахову передвищу мистецьку освіту; забезпечення потреб суспільства у фахівцях галузі знань «Музичне мистецтво», зокрема, для роботи в творчих колективах, закладах культури, школах мистецтв, забезпечення органічного поєднання в освітньому процесі теоретичного та практичного навчання, творчої виконавської, дослідницької та інноваційної діяльності; здійснення інклюзивного навчання осіб з особливими освітніми потребами; інші завдання, визначені Законом України «Про фахову передвищу освіту» (п.1.11). Коледж проводить спільно з освітньою також творчу мистецьку діяльність, яка є невід`ємним компонентом освітнього процесу (п. 1.13). Розділом 2 статуту визначено концепцію освітньої діяльності коледжу (а.с. 15- 37).
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) видами діяльності Комунального закладу «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради за КВЕД-2010 є 85.31 Загальна середня освіта, 85.41 Фахова передвища освіта, 85.42 Вища освіта, 85.52 Освіта у сфері культури (а.с. 38).
Відповідно до листа Міністерства освіти і науки України від 11.10.2024 №1/18734-24 Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної є закладом комунальної форми власності і знаходиться у підпорядкуванні Управління освіти і науки Чернігівської обласної державної адміністрації (а.с. 40).
З урахуванням наведеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що Комунальний заклад «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради є закладом освіти, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищої освіти в галузі музичного мистецтва, адже є частиною системи освіти, готує спеціалістів для сфери культури та забезпечує здобуття професійних навичок і знань, з огляду на що, підстави відмови у виплаті грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є необґрунтованими.
Сторонами не заперечується, що позивачка на момент досягнення пенсійного віку (60 років) працювала викладачем у Комунальному закладі Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради більше 30 років. Періоди трудової діяльності зараховані до страхового стажу та не оспорюються сторонами, відповідно до форми РС-право страховий стаж позивачки становить 44 роки 6 місяців 2 дні. Раніше позивачці будь-який вид пенсії не призначався.
Доказів, що позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія до звернення за грошовою допомогою відповідачем суду не надано.
Таким чином. Є цілком обґрунтованим та правильний висновок суду першої інстанції по суті спору про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 27.08.2024 № 254150031273 про відмову в перерахунку пенсії не ґрунтується на вимогах законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню. Позовні вимоги підлягають задоволенню.
Підсумовуючи, колегія суддів висновує, що відомча підпорядкованість закладу освіти не може бути підставою для обмеження права працівника на соціальний захист, натомість, визначальним є характер виконуваної роботи (педагогічна діяльність на посаді викладача) та статус самого закладу, як освітнього, а не орган, якому цей заклад підпорядкований.
Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. 
Судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Я.М. Василенко