Справа № 296/139/26
2/296/108/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 

21 квітня 2026 року м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира в складі :
головуючої – судді Пилипюк Л. М.,
за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, 
В С Т А Н О В И В:
06 січня 2026 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Позовна заява подана представником позивача ОСОБА_2 . 
Позов обґрунтовано тим, що 12 липня 2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_3 укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) № 082007/4605/0000024, відповідно до умов якого застраховано автомобіль «Skoda Kodiaq», номерний знак  НОМЕР_1 .
24 липня 2023 року в м. Житомирі, по вул. Князів Острозьких, 104 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Skoda Kodiaq, номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу Mercedes-Benz A160, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . 
Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 27 жовтня 2023 року (справа № 295/11960/23) провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП ОСОБА_1 закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 07 листопада 2023 року.
24 липня 2023 року до ПрАТ «СК «Уніка» звернувся ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування.
18 серпня 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту № 12099090331 здійснило виплату ОСОБА_3 в розмірі 59 875 гривень.
10 листопада 2023 року до ПрАТ «СК «Уніка» звернувся ОСОБА_3 про проведення доплати страхового відшкодування у частині франшизи.
13 листопада 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» на підставі страхового акту №12099090331/Доплата здійснило доплату ОСОБА_3 в розмірі 9 000 гривень.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.
Ураховуючи положення статей 993, 1166,1187, 1188 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування», у ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «Уніка» відшкодувати збитки в межах виплаченого страхового відшкодування. 
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» 68 875 гривень страхового відшкодування та 3 028 гривень судового збору.
Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 12 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Станом на 21 квітня 2026 року відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, заявою від 20 квітня 2026 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У вказаній заяві представник позивача також надала згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся до дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою:  АДРЕСА_1 . Матеріали справи містять відомості про те, що відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідні поштові відправлення повернулись на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення – «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. 
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
За наявності всіх умов, передбачений ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд установив, що водій ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Князів Острозьких, 104, керуючи автомобілем Mercedes-Benz A160, номерний знак НОМЕР_2 , не забезпечив безпечного бокового інтервалу та дистанції і скоїв наїзд на транспортний засіб «Skoda Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги пп. «а» та пп. «д» п. 2.10 Правил дорожнього руху.
Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 27 жовтня 2023 року (справа № 295/11960/23) провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. 
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Skoda Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 , зазнав механічних ушкоджень.
На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Суд установив, що 12 липня 2023 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №082007/4605/0000024, предметом якого були майнові інтереси страхувальника ОСОБА_3 , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним «Skoda Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 . Відповідно до умов цього договору, ПрАТ «СК «Уніка» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 
24 липня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування.
03 серпня 2023 року за зверненням ПрАТ «СК «Уніка» ФОП ОСОБА_4 склав звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Skoda Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля після ДТП становить 80 771,81 гривень. 
Як вбачається із Рахунку ПрАТ «СК «Уніка» №Сч-0000000001169 від 01 серпня 2023 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Kodiaq», номерний знак НОМЕР_1 , становила 68 875 гривень, з урахуванням ПДВ. 
18 серпня 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 12099090331, яким визначено суму страхового відшкодування, яке належить до виплати ОСОБА_3 а саме: 59 875 гривень. 
Копією платіжної інструкції № 107516 від 21 серпня 2023 року підтверджується, що ПрАТ «СК «Уніка» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 59 875 гривень. 
10 листопада 2023 року до ПрАТ «СК «Уніка» звернувся ОСОБА_3 про проведення доплати страхового відшкодування в частині франшизи.
13 листопада 2023 року ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 12099090331/Доплата, яким визначено суму страхового відшкодування, яке належить до виплати ОСОБА_3 а саме: 9 000 гривень.
Копією платіжної інструкції № 124276 від 14 листопада 2023 року підтверджується, що ПрАТ «СК «Уніка» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 9 000 гривень. 
Таким чином, суд установив, що ПрАТ «СК «Уніка» виплатило ОСОБА_3 68 875 гривень за шкоду, заподіяну відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).
Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Натомість відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.
Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.
Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.
Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.
Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18); від 26 квітня 2022 року у справі №184/1641/20 (провадження №61-14226св21).
Закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно водія, відповідальність якого на час скоєння ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не може бути підставою для звільнення останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.
Таким чином, у зв`язку з виплатою позивачем ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 68 875 гривень до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілій страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням ОСОБА_1 шкоди. Також суд ураховує, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди не була застрахована (доказів на спростування вказаної обставини суду не надано).
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» виплаченого страхового відшкодування в розмірі 68 875 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з цим позовом.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 258,263-265,268 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 68 875 (шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень майнового відшкодування в порядку суброгації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (місце знаходження: 04112, місто Київ, вулиця Теліги Олени, 6, літ. В, код в ЄДРПОУ 20033533);
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ).
Дата складення повного рішення суду 01 травня 2026 року.

Суддя Корольовського районного суду 
міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК