Справа № 646/9511/25 
№ провадження 2/646/519/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
з участю секретаря судового засідання Левченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
ТОВ «Коллект Центр» звернулися до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 0967020232 від 21.10.2019 у розмірі 66486,25 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.10.2019 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено Договір № 0967020232. Відповідно до умов Договору позики перший Фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки Анкети, яка є невід`ємною частиною договору позики. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки - Анкети, які є невід`ємною частиною Договору. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно Заявки-анкети № 2628514605 від 21.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0967020232 від 21.10.2019 року підписано Позичальником 21.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 14.07.2021 було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0967020232. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0967020232. Загальний розмір заборгованості за Договором №0967020232 від 21.10.2019 р., що підлягає стягненню станом на день подання позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 92123,75 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 87123,75 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 66486,25 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 61486,25 грн. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, кредит не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. 

Короткий зміст доводів сторони відповідача, викладених у відзиві на позов
31.10.2025 року представник відповідача Мірошник Р.С. подав відзив, в якому проти задоволення позову заперечує. Доводи обґрунтовує тим, що відсутні в матеріалах справи будь-які докази фактичного надання відповідачу грошових коштів у кредит за договором, на який посилається позивач. Матеріали справи не містять ні копій платіжних доручень, квитанцій чи інших первинних документів, ні виписки з банківської картки відповідача, які б могли підтвердити надання йому та фактичне отримання ним грошових коштів, тому всі наступні доводи позивача є не тільки юридично нікчемними, а й є безпідставними, адже виникненню кожного зобов`язання щодо повернення кредитних коштів обов`язково має передувати юридичний факт надання коштів у кредит. Матеріали справи не містять належних доказів ознайомлення відповідачем з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ» в редакції наказу директора ТОВ «ІНФІНАНС» від 11.05.2019 р. № 11/1. Також, вказує, що такі правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони, банку/фінансової установи, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила обслуговування. Позивачем додано до позовної заяви паперові копії, двох начебто електронних договорів з додатками, які містять записи з одноразовим ідентифікатором. Проте одне лише візуальне відображення одноразового ідентифікатора, як засобу електронного підписання договору, у вигляді комбінації символів на паперовій копії договору, саме по собі не містить слідів активних вольових дій відповідача. В супереч приписам чинного ЦПК України та наведеним висновкам Верховного Суду, будь-які електронні докази, чи паперові копії електронних доказів, які пов`язували б наявність на договорі з додатками одноразових ідентифікаторів саме з діями відповідача, направленими на укладення договорів - в матеріалах справи відсутні. Відсутні й докази того, що одноразові ідентифікатори «0w0q5v» та «7n810u» загалі генерувалися, а якщо генерувалися, то за яких умов і в якому програмному середовищі, чи дійсно генерувалися саме ці одноразові ідентифікатори та саме на підставі заявки відповідача, чи відправлялися зазначені одноразові ідентифікатори відповідачу, коли і куди саме відправлявся, чи вводив відповідач для укладення договору з додатками саме ці ідентифікатори, куди вводив, під яким документом та з якими умовами, про що та у якій формі відповідач повідомлявся при введенні ідентифікаторів, якщо він їх дійсно вводив. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно Заявки-анкети № 2628514605 від 21.01.2020 року в рамках Договору про надання позики №0967020232 від 21.10.2019 року підписано Позичальником 21.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця». Втім матеріали справи не містять належного підтвердження вчинення кредитором та відповідачем з використанням обчислювальної техніки перелічених дій, направлених на укладення саме такого електронного договору та саме такими умовами, не містять доказів надсилання ключа СМС-повідомленням через АРІ-сервіс на телефонний номер відповідача, відомостей про електронне листування, відповідних метаданих з системи ІТС кредитора або пристрою відповідача, не містять «log» файлів програмного забезпечення з відомостями про обліковий запис відповідача, використовувану операційну систему, з інформацією про пристрій, інтернет провайдера або оператора мобільного зв`язку, використовуваних відповідачем, геолокацію та часові проміжки, ІР-адресу відповідача, відомостей про зв`язок ІР-адреси відповідача з процесом генерації одноразових ідентифікаторів та їх використанням, не містять файлів «кукі» (HTTP-cookie) з інформацією у вигляді текстових або бінарних даних про вхід (входи) відповідача в систему ІТС, її використання, навігацію по системі, тривалість сесії (сесій), збір статистики, інформації про цілісність файлів, тощо. Відсутність доказів на підтвердження хоча б одного з етапів в ланцюжку подій, пов`язаних зі створенням та використанням ідентифікаторів, від передумов їх генерації і надсилання відповідачу, до введення ідентифікаторів відповідачем та відображення на договорі з додатками, позбавляють можливості дійти висновку, що надруковані на договорі з додатками записи з ідентифікаторами підтверджують укладення такого договору. Тобто надруковані на договорі та додатках записи з ідентифікаторами, сформовано самим кредитором у формі, яку легко підробити, доказів, які б це спростовували, матеріали справи не містять. При укладенні договорів із відповідачем, кредитори не дотрималися вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими кредитор. Жодних інших доказів на підтвердження факту укладення договору саме на заявлених позивачем умовах (паперових, електронних, тощо,) матеріали справи не містять. Правом на подачу до суду клопотання про забезпечення доказів, про витребування доказів - позивач у встановлений законом строк не скористався. Позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів у спосіб, встановлений договором, матеріали справи не містять ні копій платіжних доручень, квитанцій чи інших первинних документів, ні виписки з банківської картки відповідача, які б могли підтвердити надання йому та фактичне отримання ним грошових коштів, лист ТОВ «Інфінанс» не є документом первинного бухгалтерського обліку у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», що додатково свідчить про безпідставність та недоведеність позову. Договором надання позики від 21.10.2019 р. встановлено строк кредитування 30 днів, тобто до 21.11.2019 р. Позовна заява подана до суду у вересні 2025 р. Таким чином, станом на день подання позовної заяви до суду сплив строк позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що позовна заява є незаконною та необґрунтованою, підстави для задоволення позову відсутні, а тому у його задоволенні має бути відмовлено у повному обсязі. Також вказує, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу обґрунтовано не відповідає вимогам щодо співмірності зі складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, та є такою, що не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому у задоволенні поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має бути відмовлено.

Короткий зміст доводів позивача викладених у відповіді на відзив
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказує, що 21.10.2019 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено Договір № 0967020232. Договір укладено шляхом направлення Первісним кредитором оферти на укладення угоди та прийняття Відповідачем пропозиції (акцепту). Підписанням Акцепт оферти Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Факт ідентифікації відповідача підтверджується Довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи. Номер договору, зазначений в даній довідці співпадає з ID договору, зазначеного у заявці-анкеті на отримання кредиту. Крім того, Відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними. Крім того, Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, відповідачем не надані. Даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 5 000,00 грн. Враховуючи, що ТОВ «Інфінанс» не є банком, відповідна операція була здійснена ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства, а його дослідження судом в рамках даної справи є недоречним. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту). Відповідно до наявного в матеріалах справи листа вбачається, що 21.01.2020 року було перераховано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 (повний номер зазначений у заявці-анкеті на отримання кредиту). Твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів, тощо не заслуговують на увагу. Вбачається, що Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Відповідач надав виписку по іншому картковому рахунку та зазначає, що це є доказом неотримання ним коштів. Такий доказ очевидно не стосується предмету доказування, не спростовує позовні вимоги та посилання відповідача на такий доказ не заслуговує на увагу. Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень Разом з тим, для спростування заперечень відповідача, разом з даними поясненнями подається клопотання про витребування доказів. Посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими і заява останнього про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню. Просить позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Короткий зміст доводів сторони відповідача, викладених у запереченнях
Свої заперечнення строна відпрвідача обгрунтовує тим, що позивач, намагаючись створити видимість правової обґрунтованості своєї позиції, рясно цитує норми ЦК України, зокрема ст.ст. 205, 207, 626, 628, 638, 640, а також положення Закону України «Про електронну комерцію», стверджуючи, що спірний договір був укладений у електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, який нібито був надісланий відповідачу SMS-повідомленням на телефонний номер, вказаний ним у особистому кабінеті на сайті первісного кредитора. При цьому позивач посилається на те, що така форма укладення договору повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки одноразовий ідентифікатор прирівнюється до власноручного підпису, а процедура його генерації та використання забезпечує ідентифікацію особи. Однак, попри всю цю нормативну риторику, позивач повністю ігнорує той факт, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача прямо поставив під сумнів саме процес формування, відправлення та використання одноразового ідентифікатора, зазначивши, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б пов`язували надруковані на документах набори символів із вольовими, свідомими діями відповідача. Позивач ці сумніви не спростував, не надав жодного доказу, і матеріали справи, як і раніше, залишаються абсолютно порожніми в частині підтвердження технічних аспектів укладення договору. матеріали справи не містять жодного з таких доказів: ні лог-файлів системи ІТС кредитора, ні метаданих електронних документів, ні HTTP-cookie, ні відомостей про IP-адресу відповідача, ні даних про пристрій, операційну систему, інтернетпровайдера чи оператора мобільного зв`язку, які використовувалися нібито відповідачем, ні інформації про геолокацію, часові проміжки, тривалість сесій, ні файлів статистики, ні відомостей про цілісність даних, ні, тим паче, доказів надсилання SMS-повідомлення через API-сервіс на конкретний номер відповідача. Натомість у справі присутні лише паперові копії документів без власноручних особистих підписів, з надрукованими ідентифікаторами у формі, яку будь-яка особа з базовими навичками роботи в текстовому редакторі може легко підробити, змінити чи маніпулятивно відтворити на свій розсуд. Такі «докази» жодним чином не відповідають вимогам ст.ст. 76-80, 95, 100 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, оскільки не дозволяють суду встановити дійсні обставини справи. Позивач також стверджує, що відповідач має тривалі правовідносини з первісним кредитором, є його постійним клієнтом, і що видача другого траншу була неможлива без погашення заборгованості за першим, що нібито додатково підтверджує обізнаність позичальника з умовами договору та визнання факту його укладення. Це твердження є надуманим і не має жодного підтвердження в матеріалах справи. Докази першого траншу, його погашення, факту «постійних клієнтських відносин» у матеріалах справи відсутні. На сьогоднішній день будь-яка інформація - прізвище, ім`я, по батькові, номер телефону, адреса - може бути отримана ким завгодно і про кого завгодно з відкритих джерел, баз даних, соціальних мереж, витоків інформації чи навіть куплена на чорному ринку. Будь-які ідентифікатори, номери траншів чи «клієнтські історії» можна вигадати, надрукувати чи вставити в шаблон документа - хоч на договір, хоч на інший. Тому твердження позивача є фантазіями та припущеннями, які не мають доказової сили згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Матеріали справи залишаються порожніми, і жодні слова позивача, не підтверджені доказами, цього не змінюють. Щодо твердження позивача про підтвердження факту переказу коштів «листом» ТОВ «Інфінанс», то цей документ не є і не може бути визнаний первинним документом бухгалтерського обліку у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Первинні документи повинні фіксувати факти здійснення господарських операцій під час їх вчинення або безпосередньо після, містити обов`язкові реквізити та бути складеними за встановленою формою. Лист ТОВ «Інфінанс» жодним з цих критеріїв не відповідає - це внутрішня довідка, не підтверджена банківськими документами, не засвідчена належним чином і не відображає реального руху коштів. Саме позивач зобов`язаний довести факт передачі грошей позичальнику (ст. 1046 ЦК України), але він цього не зробив. Натомість намагається перекласти свій тягар на відповідача - що є прямим порушенням ст. 81 ЦПК України. Просить відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором у повному обсязі та у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Рух справи
Ухвалою суду від 22.09.2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року поновлено представнику позивача процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» (код ЄДРПОУ 09807750, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12): Ідентифікаційні дані власника картки НОМЕР_1 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки. докази зарахування на картку № НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн., які 21.01.2020 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_1 за період із 21.01.2020 по 21.02.2020; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка); інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 21.01.2020 по 21.02.2020; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Зобов`язано Акціонерно товариство «УКРСИББАНК» надати витребувані відомості та докази безпосередньо до суду протягом 5 (п`яти) днів після отримання даної ухвали.

Участь у справі сторін та інших учасників справи
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
21.10.2019 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено Договір № 0967020232, за умовами якого товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MONEYBOOM», а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами.
За пунктами 1.2-1.5 цього договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Мета отримання кредиту - для власних потреб. Кредит надається без умови його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000,00 грн.
Пунктом 1.6 цього договору передбачено, що в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та Правилами. Максимальний строк (кількість календарних днів користування Кредитом (траншем) 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000,00 грн, максимальна відсоткова ставка, що нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку (траншем) заборгованості 1,75 %.
Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.
Пунктом 1.9 передбачено, що дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору.
За пунктами 1.10.2, 1.14 максимальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 638,75%.
Пунктом 1.11 передбачено, що за продовження/зміну строку дії користування поточним кредитом (траншем) позичальником сплачуються нараховані відсотки (у разі наявності, штрафні санкції) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту.
Згідно пункту 1.15 розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.
Пунктом 3.3. передбачено, що строк користування поточним кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі прострочених, та сплати пені (в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату), на відповідний рахунок товариства.
Відповідно до пункту 7.6. підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір підписано ОСОБА_1 в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 0w0q5v, він містить його дату народження, паспортні дані, адресу проживання, РНОКПП.
21 січня 2020 року ОСОБА_1 підписав заявку-анкету на отримання кредиту, в якій викладені такі умови: сума кредиту - 5000,00 грн, термін кредиту - 30 днів, реквізити банківської картки, підпис 7n810u.
21 січня 2020 року ОСОБА_1 електронним підписом 7n810u також підписав пропозицію надання 2 траншу кредиту та акцепт оферти на отримання 2 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628514605 від 21 січня 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0967020232 від 21 жовтня 2019 року, за умовами яких розмір кредиту (траншу) 5000,00 грн; строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0967020232 від 21 жовтня 2019 року - 3 роки; відсоткова ставка - 1,225% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 447,125%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні 1838,00 грн; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 447,125%.
Матеріали справи містять лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (сервіс онлайн платежів «iPay.ua»), відповідно до якого 21 січня 2020 року о 07:11:06 був здійснений переказ коштів, на суму 5000,00 грн, номер транзакції 46925326, призначення платежу «зарахування 5000,00 грн на картку НОМЕР_6».
14 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників. За договором № 14-07/2021 сплачено 1561454,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням № М1 від 14 липня 2021 року.
З реєстру боржників до договору факторингу № 14-07/2021 від 14 липня 2021 року вбачається, що, зокрема, відступлено право вимоги за договором позики № №0967020232 від 21.10. 2019 року, який укладено з ОСОБА_1 . Також 14 липня 2021 року між сторонами договору факторингу підписано акт приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді.
У листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» від 21 липня 2021 року, адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», зазначено, що з метою надання інформації щодо даних, які підтверджують зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта, право вимоги яких відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» згідно з відповідним договором факторингу, надано інформацію про ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , № кредитного договору 0967020232, ID транзакції НОМЕР_4 .
Зі складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» розрахунку заборгованості за договором № 0967020232вбачається, що станом на 14 липня 2021 року (дата продажу права вимоги) заборгованість ОСОБА_1 складала: 5000,00 грн за тілом кредиту, 46523,75 грн за процентами.
У подальшому 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в тому числі за договором позики №0967020232 від 21.10. 2019 року, що укладений з ОСОБА_1 ..
Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» нараховано за період з 14.07.2021 до 20.10.2022 відсотки в розмірі 40600 грн.
З розрахунку, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складала: 92123,75 грн. Разом з тим, товариство просить стягнути заборгованість в розмірі 66486,25 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000,00 грн. , Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 61486,25 грн.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно з ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Суд вважає, що позивачем доведено факт надання грошових коштів за договором позики. 
Зазначене підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (сервіс онлайн платежів «iPay.ua»), відповідно до якого 21 січня 2020 року о 07:11:06 був здійснений переказ коштів, на суму 5000,00 грн, номер транзакції 46925326, призначення платежу «зарахування 5000,00 грн на картку НОМЕР_6» та випискою АТ «Укрсиббанк», отриманою на виконання ухвали суду про витребування доказів.
З виписки АТ «Укрсиббанк» видно, що 21.01.2020 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , банком-емитентом якої є АТ «УКРСИББАНК», було зараховано кошти у сумі 5000,00 грн., що відображено у виписці по рахунку НОМЕР_5 валюта UAH на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Доказів повернення кредиту, відповідачем не надано.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Перевіряючи розрахунок процентів, наданий позивачем, за кредитним договором не можна погодитися з його правильністю, з огляду на таке.
Велика Палата Верховного Суду 28 березня 2018 року у постанові у справі №444/9519/12 зробила висновок, відповідно до якого припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до положень п. 3.1.1 Договору позики в заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначається сума кредиту (траншу), строк користування. Даними акцепту оферти від 21 січня 2020 року на отримання 2 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628514605 від 21 січня 2020 року в рамках договору позики № 0967020232 від 21 жовтня 2019 року, сторонами визначено строк користування кредитом 30 днів.
Позивачем заявлена до стягнення сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги від ТОВ «Інфінанс». Зі складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» розрахунку заборгованості за договором № 0675796487, вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось з 21 січня 2020 року по 14 липня 2021 року.
Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками.
Матеріали справи не містять доказів, що сторони змінювали узгоджений умовами договору 30-денний строк користування 12 траншем кредиту (строк кредитування).
З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн та за процентами за користування кредитними коштами за 30 днів, виходячи із відсоткової ставки - 1,225% за один день, тобто 1837,50 грн (5000,00 грн * 1,225% * 30 днів), а загалом 6837 грн. 50 коп.
В іншій частині позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 249,02 грн.
Окрім того, ТОВ «Коллект Центр» понесено витрати в сумі 16000,00 грн. на професійну правничу допомогу, надану АО «Лігал Ассістанс» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір про надання правової (правничої) допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року та Витяг з Акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025 року, відповідно до якого АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надано ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» послуг на 16000 грн. 00 коп. 
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, позовна заява подана засобом «Електронний суд», справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги в даній справі зводилося до складання процесуальних документів.
Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до 1000 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договором № 0967020232 від 21.10.2019 у розмірі 6837 (шість тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 50 коп., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1837,50 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) судовий збір у розмірі249 (двісті сорок дев`ять) грн. 02 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926) , місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306.
відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Суддя     І.С. Блага