ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6948/21  Номер провадження 22-ц/814/2008/26	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі: Коротун І. В. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2025 року, ухвалене суддею Савченко Л. І., повний текст рішення складено – дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, приватний нотаріус Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєв Володимир Іванович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд: - визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частину будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 3-6).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті ОСОБА_3 , йому на праві власності належали 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 та частин будинку у АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду та приватизації Харківської міської ради 23.04.1999, належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_4 – дід позивача (батько померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 – бабуся позивача (мати померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 (батько позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 (мати позивача). Позивач вказує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент смерті родичів були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , тому спадщину прийняли відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім того, за вище вказаною адресою на даний час зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . За життя батько позивача - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєва В.І. з питання відкриття спадкової справи після смерті їх матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_5 також належав житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 15.04.2003, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 2-356. Позивач зазначає, що постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, приватний нотаріус Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєв Володимир Іванович про визнання права власності в порядку спадкування за законом за правилами загального позовного провадження, витребувано докази по справі (т.1 а.с. 43-46).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Фрунзенському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави.

З 01.12.2022 дана цивільна справа перебувала у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави (т.1 а.с. 105).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, приватний нотаріус Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєв Володимир Іванович – задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 4/15 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення частково позовної вимоги про визнання права власності на 2/5 мотивоване тим, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 ні в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України (відсутність його реєстрації за місцем реєстрації матері), ні в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України (матеріали спадкової справи №14/2018 не містять заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини), тому ОСОБА_3 не набув право власності на спадкове майно, яке належало на праві власності його матері ОСОБА_5 , отже це майно не може бути успадковане позивачем.
В частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , то матеріалами справи не підтверджено, що за життя мати ОСОБА_5 була власником вказаного житлового будинку в цілому, оскільки у справі наявна інформація про зареєстроване за нею право власності на 2/9 частки вказаного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, щозвертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила витребувати у порядку ст. 84 ЦПК України у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Поддубної Ю.В. належним чином завірені матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувати у приватного нотаріуса Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєва В.І. належним чином завірені матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; направити запит до Слобожанської територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради, щодо підтвердження наявності права власності за земельні ділянки (земельні паї) на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та за життя мала право власності на будинок АДРЕСА_2 , якщо інформація буде підтверджена, то повідомити на підставі якого рішення, за якою адресою та яка їх площа, але не усі клопотання та заяви були виконані судом першої інстанції, що призвело до часткового задоволення позовних вимог у цивільній справі №645/6948/21. По суті в апеляційній скарзі повторно викладені підстави позову. Також посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на всі наявні докази, надані позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 29.04.2026 не з`явилися учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 18.03.2026 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі поштою (т.2 а.с. 185-188). Згідно рекомендованих повідомлень судові повістки на ім`я позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , третіх осіб – приватних нотаріусів повернулися до апеляційного суду без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. Крім цього, в апеляційній скарзі позивач просить апеляційний суд розглянути справу у її відсутність (т.2 а.с. 170). При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.03.2026 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 29.04.2026 о 10-00 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, з копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00033180995 від 15.10.2021 вбачається, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (т.1 а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №8796 (т.1 а.с. 13).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66023652 від 14.08.2021 вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 приватним нотаріусом Піддубною Ю.В. заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 64543975, номер у нотаріуса 8/2019 (т.1 а.с. 16).

З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Піддубною Ю.В., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 64543975, із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого звернулася ОСОБА_1 (донька), а ОСОБА_6 (дружина) відмовилася від прийняття спадщини на користь доньки ОСОБА_1 (т.1 а.с. 82-83).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Піддубною Ю.В. від 14.08.2021 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця (т.1 а.с. 18).

У матеріалах спадкової справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло, видане 23.04.1999 Управлінням комунального майна та приватизації (відділ) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (т.1 а.с. 253).

З копії довідки, виданої Харківською міською радою 31.08.2018, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ц (в) ПДЖФ УКМ та А Харківської міської ради 23.04.1999, №8-99-166443, на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (т.1 а.с. 14).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Департаментом реєстрації Харківської міської ради 25.06.2021 вбачається, що станом на 10.06.2019 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (т.1 а.с. 22).

З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова №12-0003674-2021 від 31.08.2021 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 03.12.1997 по 02.08.2019 (т.1 а.с. 27).

З копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №57063956 від 01.08.2019 вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність складених заповітів/ спадкових договорів ОСОБА_3 (т.1 а.с. 271).

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 видано КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради 27.08.2018 на ім`я ОСОБА_2 (т.1 а.с. 259-262).

З копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , виданого Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області 01.02.2002, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , актовий запис №9 (т.1 а.с. 257).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори Леготіною Л.В. 08.07.2002, вбачається, що спадкоємцями майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яке складається з грошового вкладу та компенсації до нього, який знаходиться в ТВБВ Ощадбанку, є його дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , частка спадкового майна складає по 1/3 частині кожного спадкоємця (т.2 а.с. 129).

11.11.2021 державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Хлистун О.В. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/15 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . З вище вказаного свідоцтва про право на спадщину вбачається, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4 , яке складається з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 є: його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (1/3 частка), його син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (1/3 частка), та його син ОСОБА_2 (1/3 частка). Свідоцтво про право на спадщину на 2/15 частини квартири ще не видавалось (т.2 а.с. 124 зворот).

Аналогічні відомості щодо спадкоємців ОСОБА_4 надані суду Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою від 16.12.2024 за вих. №1731/01-16/П (т.2 а.с. 80).
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4 , виданого 27.12.2017 Виконавчим комітетом Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №52 (т.1 а.с. 258).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80483252 вбачається, що приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 62249174, номер у нотаріуса 14/2018 (т.2 а.с. 118).

Із вказаної спадкової справи слідує, що вона відкрита за заявою сина ОСОБА_3 (т.2 а.с. 119), інших заяв про прийняття спадщини у спадковій справі немає.

Також у спадковій справа наявна довідка Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 04.04.2018 за вих. №258, з якої слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 07.08.2015 і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . На день смерті разом з ОСОБА_5 ніхто не зареєстрований (т.2 а.с. 135 зворот).

З копії дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.11.1983 державним нотаріусом Готвальдівської державної нотаріальної контори Алексюк Н.М., вбачається, що воно видане ОСОБА_5 на 2/9 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 на 7/9 частин цього будинку свідоцтво про право на спадщину ще не видавалось. Спадкова справа 11.7.133.83, зареєстровано в реєстрі за №2750 (т.1 а.с. 256).

З довідки КП «Зміївське БТІ» від 09.10.2018 слідує, що ОСОБА_5 була власником 2/9 частин будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на іншу частку 7/9 право власності не зареєстроване (т.1 а.с. 15).

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 вбачається, що він виданий КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» Зміївської районної ради на ім`я ОСОБА_5 (т.1 а.с. 263-266).

Постановою приватного нотаріуса Чугуївського району Харківської області Гаврильєвим В.І. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 18.08.2021 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_2 , через відсутність повного пакету документів на вказаний житловий будинок (т.2 а.с. 138).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України слідує, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За положеннями ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

На виконання ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на підтвердження складу спадкового майна від спадкоємців витребовуються відповідні документи.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного позову є: 
- визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
- визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на частину будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частин спірної квартири та в частині відмови у визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на частину спірного будинку, суд першої інстанції допустивневідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про часткове задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом та про відмову у визнанні за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на частину спірного будинку, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, згідно копії свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний номер НОМЕР_5 , виданого 23.04.1999 Управлінням комунального майна та приватизації (відділ) приватизації державного житлового фонду Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , тобто кожному по 1/5 частині вказаної квартири (т.1 а.с. 253).

По справі вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_6 є дружиною ОСОБА_3 . Батьками позивача ОСОБА_1 є мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_3 . 

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (т.2 а.с. 31). Його спадкоємцями є дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які 08.07.2005 звернулися із заявами до нотаріуса про оформлення спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (т.2 а.с. 80).

08.07.2005 ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/3 частці спадкового майна, яке складалося з грошового вкладу ВАТ Дежавного Ощадного банку України (т.2 а.с. 129 зворот).

11.11.20021 ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/15 частку (1/3 частка від 1/5 частки квартири, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 ) квартири АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на 2/15 частки квартири ще не видано (т.2 а.с. 124 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 (т.2 а.с. 136). ЇЇ спадкоємцями є сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 

05.04.2018 ОСОБА_2 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 (т.2 а.с. 119). Постановою приватного нотаріуса Чугуївського району Харківської області Гаврильєва В.І. від 18.08.2021 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю пакету документів на житловий будинок АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 138). 

Згідно даних паспорта громадянина України, ОСОБА_5 з 07.08.2015 була зареєстрована в АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 123 зворот). Згідно довідки Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 04.04.2018 №258, ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 07.08.2015 і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ; на день смерті разом з ОСОБА_5 ніхто не зареєстрований (т.2 а.с. 135 зворот). 

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що як дані паспорта ОСОБА_5 , так і довідка Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 04.04.2018 №258 вказують на місце реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , проте вказана довідка не містить відомостей про те, що вона дійсно мешкала за цією адресою. Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , була зареєстрована за вказаною адресою 07.08.2015, тобто у віці 89 років і померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 91 рік. Матеріали справи не містять доказів щодо дійсного місця проживання ОСОБА_8 на день її смерті, чи за місцем реєстрації АДРЕСА_2 , чи у квартирі АДРЕСА_1 . 

Згідно даних паспорта громадянина України, ОСОБА_3 зареєстрований з 03.12.1997 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 134).

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Департаментом реєстрації Харківської міської ради 25.06.2021 вбачається, що станом на 10.06.2019 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (т.1 а.с. 22).

З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова №12-0003674-2021 від 31.08.2021 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 03.12.1997 по 02.08.2019 (т.1 а.с. 27).

Згідно ч.3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Встановлення зазначених обставин є необхідним для вирішення питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що відсутність реєстрації місця проживання сина ОСОБА_3 за останнім місцем реєстрації спадкодавця - матері ОСОБА_5 не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. 

Тобто, у даній справі не надано доказів самостійного постійного чи переважного проживання спадкодавця ОСОБА_5 за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 (з урахуванням її похилого віку, без допомоги членів сім`ї), а відсутність реєстрації ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 , не виключає її фактичного проживання у ній (квартира зі зручностями, в ній фактично мешкають її сини, які можуть надати допомогу матері тощо). Крім цього, на час смерті ОСОБА_5 у спірній квартирі їй належало 4/15 частин як ідеальна доля. У спірній квартирі не визначався між співвласниками порядок її користування, не здійснювався реальний поділ (виділ) часток, тобто ОСОБА_3 , який на час смерті матері ОСОБА_5 був зареєстрований у спірній квартирі, також прийняв спадщину після смерті матері на підставі постійного проживання з нею.
Оскільки частка матері ОСОБА_5 на час її смерті складала 4/15 частин квартири АДРЕСА_1 , то відповідно частка кожного спадкоємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті матері буде складати по 2/15 частки.

Таким чином, всього частки спірної квартири спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будуть складати по 2/5, а саме 1/5 (в порядку приватизації + 1/15 (після смерті батька ОСОБА_4 ) + 2/15 (після смерті матері ОСОБА_5 ).

ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_3 (батько позивача ОСОБА_1 ). Його спадкоємцями першої черги є дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_1 . 01.08.2019 донька ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (т.1 а.с. 82). Дружина ОСОБА_6 01.08.2019 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття належної їй частки спадщини на користь доньки ОСОБА_1 . Постановою від 14.08.2021 №124/02-31 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належалао ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця (т.1. а.с. 267).

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на час смерті ОСОБА_3 , останньому належало 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Оскільки спадкоємець ОСОБА_6 відмовилася від прийняття належної їй частки спадкового майна на користь доньки ОСОБА_1 , то остання у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 має право на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

Задовольняючи частково позовну вимогу про визнання права власності на частину спірної квартири, а саме у розмірі 4/15 частки, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_5 ні в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України (відсутність його реєстрації за місцем реєстрації матері), ні в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України (матеріали спадкової справи №14/2018 не містять заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини), тому ОСОБА_3 не набув право власності на спадкове майно, яке належало на праві власності його матері ОСОБА_5 , отже це майно не може бути успадковане позивачем.

Проте, з урахуванням встановлених фактичних обставин та вище наведених підстав, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений на помилковому тлумаченні судом факту юридичної реєстрації спадкодавця ОСОБА_5 та факту дійсного проживання спадкодавця ОСОБА_5 зі спадкоємцем ОСОБА_3 на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 та з урахуванням того, що на час смерті ОСОБА_5 у спірній квартирі їй належало 4/15 частин, а спадкоємець ОСОБА_3 проживав у цій квартирі, тому фактом постійного проживання з матір`ю (інших доказів не надано) прийняв спадщину після її смерті. 

Колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в цій частині та про ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на 2/5 частини спірної квартири.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності за позивачем на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Як встановив суд першої інстанції, зкопії дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.11.1983 державним нотаріусом Готвальдівської державної нотаріальної контори Алексюк Н.М., вбачається, що ОСОБА_5 , 1926 р.н., як непрацездатна дочка, є спадкоємицею майна гр. ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , на 2/9 частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 . (т.1 а.с. 256). Як вказано у цьому свідоцтві, на 7/9 частин цього ж будинку свідоцтво про право на спадщину ще не видавали. Спадкова справа 11.7.133.83, зареєстровано в реєстрі за №2750.

З довідки КП «Зміївське БТІ» від 09.10.2018 №2352 вбачається, що ОСОБА_5 є власником 2/9 частин будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на іншу частку 7/9 право власності не зареєстроване (т.1 а.с. 15).

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 вбачається, що він виданий 30.08.2018 КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» Зміївської районної ради на ім`я ОСОБА_5 , тобто після її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) (т.1 а.с. 263-266).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що спадкодавцю ОСОБА_5 належить лише 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , проте, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на його частину, суд першої інстанції не врахував, що за позивачем може бути визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на частку від 2/9 частини вказаного домоволодіння, що буде складати 1/18 його частина, тому колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні цієї позовної вимоги з ухваленням нового рішення в цій частині вимог, а саме про визнання за позивачем у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 права власності на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_2 , виходячи з того, що розмір спадкового майна після смерті ОСОБА_5 у вказаному домоволодінні складає 2/9 його частини, спадкоємцями якої є її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках - по частині від 2/9 частини домоволодіння.

По справі вбачається, що між сторонами фактично відсутній спір про право на спадкове майно щодо розміру частки, його обсягу, але із-за відмови нотаріусів у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, спір підлягає розгляду в суді.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що матеріали справи містять копію матеріалів спадкової справи №14/2018, заведеної приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І., до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 (т.2 а.с. 116-141); копію матеріалів спадкової справи №8/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 240-271); довідку зі спадкової справи №705/2005, заведеної до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 2), що спростовує доводи позивача ОСОБА_1 про відмову суду першої інстанції у витребуванні матеріалів спадкових справ.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач просила суд направити запит до Слобожанської територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради щодо підтвердження наявності права власності за земельні ділянки (земельні паї) на ім`я ОСОБА_5 та права власності на будинок АДРЕСА_2 , але не усі клопотання та заяви були виконані судом першої інстанції, що призвело до часткового задоволення позовних вимог у цивільній справі, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки земельні ділянки не є предметом даного позову. Щодо наявності у ОСОБА_5 права власності на будинок АДРЕСА_2 , то дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.1983 (т.1 а.с. 98) підтверджує право власності ОСОБА_5 на 2/9 частини вказаного домоволодіння, інших правовстановлюючих документів спадкові справи не містять.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частин спірної квартири та в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/18 частину спірного будинку. 

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 

Згідно п.3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п.3,4, 381-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Полтави від 25 квітня 2025 року – скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна, приватний нотаріус Зміївського міського нотаріального округу Гаврильєв Володимир Іванович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом – задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 44,0 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/18 частину будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 69,1 кв.м, житловою площею 44,1 кв.м, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 29 квітня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов