Справа № 560/12527/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позивач вважає припис від 08.07.2025 № 310 винесеним з порушенням норм чинного законодавства, його нормативне обгрунтування не містить конкретних норм, порушення яких слугувало підставою для його видачі.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов.
Водночас відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вимога про скасування припису не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.
Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що спір у цій справі виник у зв`язку з оскарженням припису органу Національної поліції, винесеного суб`єктом владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій.
Оскаржуваний припис є індивідуальним актом, містить обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень та породжує для позивача відповідні юридичні наслідки.
Крім того, невиконання такого припису тягне настання негативних правових наслідків, зокрема, можливість притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та накладення штрафу.
Отже, доводи відповідача про те, що припис не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, є безпідставними.
Суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, оскільки такі висновки були сформовані у справах з інших фактичних та правових обставин. Зокрема, у справах, на які посилається відповідач, предметом оскарження були протоколи про адміністративне правопорушення, які самі по собі не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не породжують для особи обов`язкових юридичних наслідків та мають виключно процесуальний характер.
За таких обставин суд дійшов висновку, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.
Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.
Начальник відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на підставі статей 27, 52-3 Закону України "Про дорожній рух" з метою відновлення безпечних умов для учасників дорожнього руху, відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху виніс припис від 0807.2025 №310 з вимогою голові Ізяславської міської ради здійснити пониження бордюрного каменю до заїзду на приватну територію по вул. Миколи Микитюка, 105 у термін 5 діб.
Позивач оскаржив вказаний припис до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України, а також чи є вони обґрунтованими, тобто прийнятими з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Згідно зі статтею 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України "Про дорожній рух" у разі виникнення загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів відповідні посадові особи Національної поліції, дорожніх і комунальних служб мають право вносити оперативні зміни в організацію дорожнього руху і вживати необхідних заходів щодо усунення таких перешкод.
За змістом пункту 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Пунктом 1 частини першої статті 32 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський у випадках, визначених законом, має право вимагати від особи усунення порушень законодавства.
Отже, право уповноважених посадових осіб Національної поліції на внесення вимог (приписів) щодо усунення виявлених недоліків у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху пов`язане із встановленням конкретних обставин, які свідчать про наявність порушень вимог законодавства у сфері дорожнього руху, створення загрози безпеці дорожнього руху або виникнення перешкод для руху транспортних засобів і пішоходів.
При цьому такий акт індивідуальної дії повинен містити належне обґрунтування підстав його прийняття та ґрунтуватися на фактичних даних, які підтверджують необхідність застосування відповідного заходу реагування.
Оскаржуваним приписом від 08.07.2025 №310 позивача зобов`язано здійснити пониження бордюрного каменю до заїзду на приватну територію за адресою: вул. Миколи Микитюка, 105, м. Ізяслав.
Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відсутність такого пониження бордюрного каменю створює загрозу безпеці дорожнього руху, перешкоди для руху транспортних засобів чи пішоходів або свідчить про порушення конкретних вимог законодавства, державних будівельних норм чи інших нормативно-технічних документів.
З наданих суду доказів вбачається, що капітальний ремонт вулиці Миколи Микитюка здійснювався на підставі проєктно-кошторисної документації, яка пройшла відповідну експертизу та була реалізована у встановленому порядку. При цьому схема організації дорожнього руху погоджувалася уповноваженими органами, у тому числі підрозділом Національної поліції.
При цьому відповідач не надав доказів того, що проєктні рішення щодо облаштування зазначеної ділянки дороги не відповідають вимогам законодавства або що після завершення робіт виникли обставини, які об`єктивно потребують внесення змін до організації дорожнього руху.
Суд також звертає увагу, що в оскаржуваному приписі фактично відсутнє належне обґрунтування підстав його прийняття. Зі змісту припису неможливо встановити, які саме норми законодавства, державних стандартів чи будівельних норм порушені позивачем, яким чином відсутність пониження бордюрного каменю впливає на безпеку дорожнього руху та на підставі яких доказів відповідач дійшов відповідних висновків.
Таким чином, відповідач не довів існування передбачених законом підстав для застосування заходу реагування у вигляді припису, а також не підтвердив правомірність покладення на позивача обов`язку щодо виконання відповідних робіт.
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуваний припис прийнятий без належного фактичного та правового обґрунтування, а тому він не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Водночас, визнання протиправним та скасування спірного припису охоплює поняття протиправності дій відповідача щодо його прийняття. Тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, адміністративний позов належить задовольнити частково.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати вимогу (припис) Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції від 08.07.2025 № 310 про здійснення пониження бордюрного каменю до заїзду на приватну територію по вул. Миколи Микитюка, 105, м. Ізяслав.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області судовий збір в розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Ізяславська міська рада Шепетівського району Хмельницької області (вул. Незалежності, 43,м. Ізяслав,Шепетівський р-н, Хмельницька обл.,30300 , код ЄДРПОУ - 04060720) 	
Відповідач:	Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції (вул. Коцюбинського, буд.35/2,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29008 , код ЄДРПОУ - 40108824) 	
 		
Головуючий суддя 		О.Л. Польовий