ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1333/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/16433/25 Категорія: 305010400 	Токова С.Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т. Л. 	
судді	Василенко Л. І., Новіков О. М.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2026 (суддя в суді першої інстанції Токова С. Є.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, 

в с т а н о в и в :

У грудні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якій позивач просила стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 43 366,66 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.07.2025 орієнтовно о 00 год. 30 хв. в житловій кімнаті АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 виникла пожежа. На час прибуття пожежно-рятувального підрозділу пожежа розповсюдилася по всій площі житлової кімнати.
Позивач у позові зазначила, що у кімнаті АДРЕСА_2 фактично проживала сестра відповідача - ОСОБА_3 , яка страждала алкозалежністю. 
ОСОБА_2 є власником житлової кімнати АДРЕСА_3 на підставі договору дарування частини блоку-секції, посвідченого 30.08.2013 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. за реєстр. № 3726.
Внаслідок вказаної вище пожежі була пошкоджена належна їй кімната, а саме: знищено пожежею 4 вікна, пошкоджено пожежею: перекриття між 7 та 8 поверхами. 
Дана обставина встановлена в акті про пожежу, що складений 18.07.2025 ГУ ДСНС в Черкаській області, з додатком від 24.07.2025. Пожежа виникла внаслідок порушення норм пожежної безпеки в кімнаті АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач.
Позивач зазначила, що внаслідок пожежі їй заподіяно майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні належної їй житлової кімнати № 817.
13.08.2025 інженером-проектувальником ОСОБА_4 було складено зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва «Капітальний ремонт житлового будинку (заміна вікон) за адресою: АДРЕСА_4 », згідно якого загальна вартість робіт із заміни вікон складає 38 860 грн.
Фактична загальна вартість витрат по заміні вікон, включаючи вартість самих вікон (30 514 грн. та вартість будівельних матеріалів (2 852,66 грн) склала 33 366,6 грн.
Крім того, сума витрат на проведення технічного обстеження та оцінку технічного стану та експлуатаційної придатності пошкоджених будівельних конструкцій склала 10 000 грн.
Таким чином, на думку позивача, відповідач зобов`язана відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 43 366,66 грн. 
Крім того, внаслідок пожежі позивачу завдана моральна шкода, яку оцінено у розмірі 10000 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2026 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 43 366,66 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., судовий збір в розмірі 968,96 грн., та витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн., а всього стягнуто 54 335,62 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем обрано відповідний спосіб захисту своїх прав в частині заявлення вимог щодо відшкодування їй шкоди саме власником квартири, оскільки саме вона несе тягар утримання майна у стані, який повинен унеможливлювати настання негативних наслідків для інших осіб. Не проживання власника майна в кімнаті саме по собі не звільняє його від відповідальності за наслідки використання цього майна. Судом враховано, що відповідач добровільно допустила іншу особу, а саме сестру до користування приміщенням, тому вона зберегла контроль над тим, хто і на яких підставах користується її майном, повинна і зобов`язана була оцінювати пов`язані з цим ризики. Розмір збитків, завданих позивачу підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд задовольнив позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди в повному обсязі. Вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено судом частково в розмірі 5 000 грн. При цьому, суд врахував характер заподіяної моральної шкоди, яка полягала в душевних страждання, завданих позивачу у зв`язку з пошкодженням її майна, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також врахував вимоги принципу розумності та справедливості. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Соснівського районного суду від 07.04.2026 як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи. 
Просить ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не проживала у кімнаті АДРЕСА_1 , не користувалася нею, не перебувала у приміщенні на момент виникнення пожежі та не здійснювала жодних дій, які могли б безпосередньо або опосередковано спричинити займання. Отже в діях чи бездіяльності ОСОБА_1 відсутні обов`язкові елементи цивільно-правової відповідальності, такі як протиправність поведінки, причинно-наслідковий зв`язок та вина, отже покладення на неї обов`язку з відшкодування шкоди немає. 
В апеляційній скарзі зазначено, що кімнатою користувалася і в ній постійно проживала з дозволу відповідача виключно її сестра ОСОБА_3 . При цьому між нею та ОСОБА_3 не існувало правовідносин найму або інших договірних зобов`язань, які б покладали на неї обов`язок постійного контролю за способом експлуатації приміщення або поведінкою користувача, а відсутність такого обов`язку виключає настання відповідальності за протиправну бездіяльність.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_2 – адвоката Стратілатова К. Г. вказано, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування майнової шкоди в розмірі 43 366,66 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлової кімнати АДРЕСА_3 на підставі договору дарування частини блоку-секції, посвідченого 30.08.2013 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. 
Відповідач ОСОБА_1 є власником кімнати АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 28.09.2022, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. 
Відповідно до акту про пожежу від 18.07.2025, 18.07.2025 о орієнтовно о 00 год. 30 хв. в житловій кімнаті АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , виникла пожежа. На час прибуття пожежно-рятувального підрозділу пожежа розповсюдилася по всій площі житлової кімнати. На поширення пожежі вплинули: пізній час виявлення пожежі та наявність пожежного навантаження (меблі, речі домашнього вжитку тощо). Під час пожежі загинула ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно з даними Висновку про причини виникнення пожежі № 26 від 21.07.2025, що складений Дослідно-випробувальною лабораторією Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС у Черкаській області, під час огляду місця пожежі в житловій кімнаті були наявні залишки текстильних матеріалів. На момент виникнення пожежі в житловій кімнаті перебувала гр. ОСОБА_3 , яка допускала куріння тютюнових виробів та могла користуватися відкритим вогнем (сірники, запальнички); із протоколу допиту власниці гр. ОСОБА_1 встановлено, що гр. ОСОБА_3 страждала алкозалежністю і були випадки виникнення пожежі з власної необережності вищезгаданої громадянки. 
На підставі вищевикладеного, враховуючи розташування осередкової зони пожежі, допожежну обстановку, свідчення очевидців виявлення пожежі, пожежне навантаження та присутність горючих матеріалів в осередковій зоні пожежі, а також приймаючи до уваги динаміку розвитку пожежі Дослідно-випробувальною лабораторією Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС у Черкаській області зроблено висновок, що первинне горіння виникло внаслідок необережності під час куріння.
Внаслідок пожежі була пошкоджена належна на праві власності позивачу кімната № НОМЕР_2 , а саме: знищено пожежею 4 вікна, пошкоджено перекриття між 7 та 8 поверхами, що підтверджується актом про пожежу від 18.07.2025, складеного ГУ ДСНА в Черкаській області.
13.08.2025 інженером-проектувальником ОСОБА_4 було складено зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва «Капітальний ремонт житлового будинку (заміна вікон) за адресою: АДРЕСА_4 », згідно якого загальна вартість робіт із заміни вікон складає 38 860 грн.
Згідно квитанції № 2.242247491.1 від 01.08.2025 позивач придбала у ФОП ОСОБА_6 вікно металопластикове в кількості 4 шт. загальною вартістю 30 514,0 грн. Згідно видаткової накладної № ЧК-0000119 вікна були передані позивачці продавцем 08.08.2025.
Крім цього позивач придбала у ТОВ «Епіцентр-К» необхідні будівельні матеріали для виконання робіт із встановлення вікон на суму 2 852,66 грн. (чек № 21460094 від 07.09.2025 на суму 365 грн., чек № 21310095 від 23.08.2025 на суму 300,66 грн., чек № BBDWqYW2cZ8 від 23.08.2025 на суму 2 187 грн.).
Загальна сума витрат позивача ОСОБА_2 на заміну вікон склала 33 366,66 грн. 
08.08.2025 між позивачем (замовником) та ТОВ «Кредо Будпроєкт» (виконавцем) було укладено договір № 08-08/2025 ТЗ про виконання робіт з обстеження будівель та споруд. 
Згідно п. 1 цього договору замовник доручив, а виконавець взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим договором, за плату надати послуги з технічного обстеження та оцінки технічного стану та експлуатаційної придатності будівельних конструкцій житлових приміщень № 801-808;817 у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_5 згідно коду ДК 021:2015:71630000-3 Послуги з технічного огляду та випробувань.
В результаті виконаних робіт, виконавцем було складено Звіт технічного обстеження та оцінка технічного стану та експлуатаційної придатності будівельних конструкцій житлових приміщень № 801-808;817 у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_5 , який передано замовнику.
Згідно розділу 8 вказаного Звіту, на підставі аналізу виявлених при обстеженні дефектів та пошкоджень плит перекриття 7 поверху (частина приміщень загального користування та житлового приміщення № 817), технічний стан частини елементів перекриття може бути охарактеризований як аварійний (4 категорія технічного стану), внаслідок чого рекомендованого виконати роботи по відновленню однієї зруйнованої плити та підсиленню трьох пошкоджених плит 7-го поверху в найближчий час з подальшим відновленням внутрішнього оздоблення та елементів підлоги.
Згідно п. 4.1 договору, вартість робіт складає 10 000 грн. Вказана вартість була повністю сплачена позивачкою 03.11.2025 згідно квитанції № 2.383538783.1.
Такими є фактичні обставини справи, які мають наступне правове регулювання.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених. Невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц зробила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. 
У частинах 4 та 5 ст. 319 ЦК України зазначено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. 
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження Кабінету Міністрів України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - центральні органи виконавчої влади), органів державної влади, що не входять до системи центральних органів виконавчої влади (далі - інші органи державної влади), Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, встановлює права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі – суб`єкти господарювання), а також інших юридичних осіб.
В пунктах 32, 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що пожежа – неконтрольований процес горіння, внаслідок якого знищується або пошкоджується майно, природні ресурси, а також виникають небезпечні чинники, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тварин, негативно впливають на навколишнє природне середовище. 
Пожежна небезпека – стан захищеності життя за здоров`я людини, майна, навколишнього природного середовища від пожеж, що характеризується досягненням прийнятого рівня ризику виникнення пожежі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями – на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Пунктом 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2005 № 76, передбачено, що забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) – також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті пошкодження її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для деліктної відповідальності необхідно встановити склад правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, на підставі якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20).
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Подібні правові висновки містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 759/4781/16, від 29.01.2025 у справі № 639/2659/22.
Щодо відшкодування майнової шкоди.
З матеріалів справи вбачається і дана обставина не спростована сторонами, що відповідач ОСОБА_1 являється власником кімнати АДРЕСА_1 , в якій сталася пожежа, що підтверджено актом про пожежу від 18.07.2025.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме власник несе відповідальність за дотримання Правил пожежної безпеки, яким у цій справі є ОСОБА_1 . 
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не проживала у кімнаті, в якій виникла пожежа, а в ній постійно проживала з дозволу відповідача виключно її сестра ОСОБА_3 з якою у відповідача не існувало правовідносин найму або інших договірних зобов`язань, які б покладали на неї обов`язок постійного контролю за способом експлуатації приміщення або поведінкою користувача є безпідставними та не спростовуються правильності вищевказаних висновків суду. Колегія суддів звертає увагу на те, що положеннямист. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки в житлових приміщеннях покладається саме на їх власників, що правильно враховано судом першої інстанції. Якщо власник дозволив іншим особам (в даному випадку сестрі ОСОБА_3 ) проживати, він зберігає контроль за станом житла. Власник зобов`язаний забезпечити, щоб користування приміщенням було безпечним. Бездіяльність власника (наприклад, ненадання безпечних умов) призводить до покладення на нього цивільної відповідальності за шкоду, завдану пожежею.
Якщо між власником та іншими особами існує офіційний договір найму, відповідальність може покладатися на наймачів, але якщо це безоплатне користування («допустив до проживання»), то відповідальність залишається на власнику.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач сама підтвердила обставину відсутності між нею та ОСОБА_3 будь-яких договірних відносин з приводу проживання останньої в належній ОСОБА_1 кімнаті, тому саме відповідач є відповідальною за завдані збитки внаслідок пожежі.
При чому, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено в своєму висновку про те, що допустивши добровільно іншу особу до користування приміщенням, відповідач повинна була оцінювати пов`язані з цим ризики і причинно-наслідковий зв`язок між діями та бездіяльністю відповідача виникає саме через її рішення надати приміщення іншій особі для проживання з відсутністю належного контролю.
За таких обставин, відповідач, як власник кімнати, розташованої під кімнатою позивача не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у спричиненні пожежі допустивши бездіяльність належного контролю за своїм житлом. 
Позивач належними та допустимими доказами підтвердила розмір заподіяної їй шкоди в сумі 43 366,66 грн., відповідач такого розміру не спростувала, тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині в повному обсязі.
Щодо відшкодування моральної шкоди.
Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до роз`яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
Враховуючи, що внаслідок пожежі була пошкоджена квартира позивача та сама вона разом із сім`єю тривалий час були позбавлені можливості користуватися нею, на її відновлення потрібні як певні зусилля так і час, що спричинило додаткові незручності та створило дискомфорт у її житті, натомість відповідач не вчиняла дій щодо відшкодування спричиненої шкоди та не сприяла зменшенню негативних наслідків пожежі, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Визначений судом розмір відшкодування шкоди в сумі 5 000 грн. на думку колегії суддів є правильним та в даному випадку відповідає розміру компенсації заподіяних душевних страждань та відповідає принципу розумності та справедливості, тому підстав для зміни чи скасування висновку суду в цій частині колегія суддів не вбачає. 
За таких обставин, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій/бездіяльності відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до пошкодження кімнати позивача внаслідок пожежі, врахувавши дані зведеного кошторисного розрахунку вартості із заміни вікон, вартість металопластикових вікон та необхідних будівельних матеріалів, що були придбані позивачем та в підтвердження цього останньою надані відповідні квитанції, а також вартість відновлювальних робіт, визначену звітом технічного обстеження та оцінки технічного стану та експлуатаційної придатності будівельних конструкцій житлових приміщень, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди у повному обсязі та часткове задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду першої інстанції.
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2026 в у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача – без задоволення.
Надаючи оцінку вимогам позивача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн., апеляційний суд враховує наступне.
До відзиву на апеляційну скаргу додано угоду від 07.05.2026 про вартість послуг за надання професійної правничої допомоги (додаток до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 01.09.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, необхідних для надання професійної правничої допомоги у справі № 712/16433/25, Акт приймання-передачі наданих послуг від 15.05.2026, ордер на представництво адвокатом Стратілатовим К. Г. інтересів ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Стратілатовим К. Г. 
Згідно угоди від 07.05.2026 про вартість послуг за надання професійної правничої допомоги (додаток до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 01.09.2025, яка укладена між ОСОБА_2 та адвокатом Стратілатовим К. Г. визначено, що вартість послуг адвоката в суді апеляційної інстанції за розгляд справи № 712/16433/25 складає 10 000 грн.
Згідно детального опису робіт, адвокатом Стратілатовим К. Г. надано правничу допомогу ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції:
надання усної консультації – 1 год.;
складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи шляхом надання представнику доступу до справи через систему Електронний суд – 1 год.;
складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції – 10 год. 
Частинами 1 та 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 2040/6747/18.
Враховуючи, що розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи без виклику сторін в судове засідання; обсяг правничої допомоги, наданої позивачу при розгляді цієї справи апеляційним судом, а також те, що правова позиція позивача сформована при розгляді справи судом першої інстанції та потреби у додатковому збиранні доказів та правовому аналізі обставин справи на стадії її апеляційного перегляду не має, апеляційний суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача, слід визначити в сумі 5 000 грн., що відповідає засадам співмірності зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2026 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 грн.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.
Повну постанову складено 26.05.2026.

Суддя-доповідач

Судді