ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 924/1135/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючої), Бенедисюка І.М. та Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

представників учасників справи:
позивача - Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" - Щербатюк О.О., (самопредставництво),
відповідача - Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Логінова Т.Ю. (самопредставництво),
третьої особи, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КМО" - Денисенко О.М., адвокат (ордер АА №1726669 від 23.06.2026),
розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго"
на рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.02.2026 (суддя Заверуха С.В.) та
постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 (головуючий суддя: Хабарова М.В., судді: Мамченко Ю.А., Гудак А.В.)
у справі № 924/1135/25 
за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (далі - Товариство; позивач)
до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Комітет; АМК; відповідач),
про визнання недійсним та скасування пунктів резолютивної частини рішення,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КМО" (далі -ТОВ "КМО"),
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Товариство звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсними та скасувати пункти 2, 3, 4 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.08.2025 № 72/123-р/к у справі № 72/66-24 (далі - Рішення АМК). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідачем порушено вимоги Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 (далі - Методика), неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, не доведенням обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.
Короткий зміст судових рішень
Господарський суд Хмельницької області рішенням від 10.02.2026, залишеним без змін Північно-західним апеляційним господарським судом постановою від 02.04.2026 у справі №924/1135/25 у задоволенні позову відмовлено.
В обґрунтування ухваленого рішення суди, встановивши наявність монопольного (домінуючого) становища Товариства у період з вересня 2022 року по грудень 2023 року (включно) на ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності Товариства та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) з часткою 100%. Також суди визнали дії Товариства такими, що свідчать про зловживання монопольним становищем які полягали у безпідставному висуненні ТОВ "КМО" вимог у ТУ-2, які необхідно виконати за його рахунок. Суди дійшли висновку про законність та обґрунтованість визнаного Комітетом порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон №2210).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі (з урахуванням викладення касаційної скарги у новій редакції) Товариство, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.02.2026 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 та ухвалити нове рішення у справі №924/1135/25 про задоволення позову у повному обсязі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Узагальнені доводи касаційної скарги 
Підставою для оскарження рішення і постанови судів попередніх інстанцій, Товариство визначило пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України скаржник посилається на неврахування висновків викладених у постановах Верховного Суду:
- від 18.10.22 та від 15.07.2021 у справі №904/4598/20 щодо застосування пункту 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону №2210, оскільки в рішенні АМК не зазначено, які саме інтереси споживачів були ущемлені суб`єктом господарювання, та не доведено неможливість дій Товариства при існуванні саме значної конкуренції та щодо необхідності підтвердження обставин відповідними доказами; 
- від 26.05.2022 у справі №910/20850/20 стосовно того, що висновок органів Комітету, що структура ринку за певний період була сталою, здійснений без дослідження товарно-грошових відносин за такий період, суперечить Методиці визначення монопольного (домінуючого)становища суб`єктів господарювання на ринку;
- від 21.03.2018 у справі №910/7716/17 про те, що відсутність у рішенні органу АМК відомостей щодо технічних та функціональних характеристик товару, його аналогів, складності самостійної розробки, її вартості виключає можливість визнання органом Комітету наявності істотних перешкод у доступі на відповідний ринок через відсутність доступу саме до цього товару;
- від 19.03.2026 у справі №924/938/24, від 20.05.2021 у справі №924/871/20, від 22.07.2021 у справі №924/1096/20, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 27.01.2022 у справі №910/16243/20, від 09.11.2023 у справі №924/1230/21, від 05.12.2023 у справі №924/1266/21, від 07.05.2024 у справі №924/923/23 щодо дослідження обставин справи, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, в їх взаємозв`язку, незалежно від фактично-доказової бази. 
А також у постанові від 03.02.2015 у справі №923/1021/14 Вищого господарського суду України стосовно того, що факт зайняття суб`єктом господарювання домінуючого становища на ринку доводиться органами Комітету на підставі відповідного дослідження, проведеного у порядку, передбаченому Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.
Позиція інших учасників справи
Від АМК 08.06.2026 (через систему "Електронний суд") подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.02.2026 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі №924/1135/25 - без змін.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Між ПАТ "Вінницяобленерго" (Постачальник) та ТОВ "Технологічний синтез" (Споживач) 22.01.2015 укладено договір постачання електричної енергії № КР-012001, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною дозволеною потужністю 49,0 кВт, що вказана для кожного об`єкту споживача у додатку "Відомості про об`єкти Споживача", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатків, до Договору, що є його невід`ємною частиною. Загальна приєднана потужність у точках підключення становить 147,2 кВт (160 кВА). Величини приєднаної потужності для кожного об`єкту споживача зазначені у додатку "Відомості про об`єкти споживача".
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2020 №218116565 ТОВ "КМО" на праві приватної власності належить комплекс будівель і споруд загальною площею 2647 кв.м.
Між АТ "Вінницяобленерго" (Оператор системи) та ТОВ "КМО" (Споживач) 09.11.2020 укладено договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №КР-503000, пунктом 1.1 якого визначено, що останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги Оператора системи.
Згідно з пунктом 2.1 договору Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309 та Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310.
Вищевказаний договір приєднання містить додатки: заяву-приєднання, підписану ТОВ "КМО" (Додаток № 1); Паспорт точки (точок) розподілу (передачі) електричної енергії (Додаток № 2); Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, включаючи субспоживачів (Додаток № 3); Порядок розрахунків (Додаток № 4); Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень (Додаток № 5); Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін № 1 (Додаток № 6); Однолінійну схему № 1 (Додаток № 7); Порядок розрахунку втрат електроенергії в мережах споживача (Додаток № 8); Порядок визначення платежу за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні споживача (Додаток № 9).
Між АТ "Вінницяобленерго" та ТОВ "КМО" 09.11.2020 укладено додаткову угоду №1 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №КР-503000, відповідно до якої доповнено договір наступними додатками: Додаток № 10 "Обсяги очікуваного споживання електричної енергії Споживачу та субспоживачам"; додаток № 11 "Форма "Звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць".
Між ТОВ "Технологічний синтез" (Постачальник) та ТОВ "КМО" (Покупець) 16.05.2022 укладено договір поставки, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю товар (прес, сушарка, дробарка, гранулятор), а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату. Загальна вартість договору становить 2961735,00 грн (пункт 2.1. договору).
ТОВ "КМО" (Постачальник) із низкою контрагентів (Покупцями) укладалися договори поставки від 12.08.2022 № 0812-01, від 10.08.2022 № 0810-01, від 11.08.2022 № 0811-02, від 11.08.2022 № 0811-01, відповідно до пункту 1.1. яких Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця паливні гранули (пелети) власного виробництва, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього визначену грошову суму. Загальна ціна договору визначається вартістю товару, поставленого за весь період дії договору. Вартість товару за 1 кг становить 7,7 грн (пункти 2.1 договорів).
Між АТ "Вінницяобленерго" (Виконавець) та ТОВ "КМО" (Замовник) 16.09.2022 укладено договір про тимчасове приєднання до електричних мереж системи розподілу №05.98-14068, відповідно до пункту 1.1 якого до електричних мереж системи розподілу Виконавця послуг, оператор малої системи розподілу або іншого власника електричних мереж (основного споживача) приєднується: комплекс будівель та споруд, місце розташування об`єкта Замовника: смт. Крижопіль.
Відповідно до пункту 1.5 договору величина потужності, замовленої до приєднання (у точці приєднання): 120 кВт.
Згідно з пунктом 1.7 договору ступінь напруги в точці приєднання визначається напругою на межі балансової належності та буде становити 10 кВ.
Як передбачено пунктами 2.1, 2.2 договору, за цим договором Виконавець забезпечує: надання послуги з тимчасового приєднання електроустановок (об`єкта) Замовника (реконструкція, технічне переоснащення існуючих зовнішніх електричних мереж оператора системи розподілу для електрозабезпечення об`єкта Замовника, будівництво електричних мереж лінійної частини приєднання у разі погодження Замовником точки приєднання на межі власної земельної ділянки на території власної земельної ділянки); підготовку договору та технічних умов на тимчасове приєднання у разі погодження Замовником альтернативної точки приєднання. Замовник оплачує Виконавцю вартість тимчасового приєднання до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору.
ТОВ "КМО" 01.12.2022 видано Технічні умови тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок Комплекс будівель та споруд (додаток №1 до договору про тимчасове приєднання до електричних мереж від 16.09.2020 №05.98-14068; далі - ТУ).
Відповідно до пункту 1 ТУ місце розташування об`єкта замовника: смт. Крижопіль. Функціональне призначення об`єкта: комплекс будівель та споруд.
Згідно з пунктом 2 ТУ існуюча дозволена (приєднана) потужність згідно з договором про розподіл електроенергії: 49 кВт, напруга в точці приєднання 10 кВ.
Відповідно до пункту 3 ТУ величина максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження з урахуванням існуючої дозволеної (приєднаної) потужності: 120 кВт, напруга приєднання 10 кВ.
Пунктом 9 ТУ визначено вимоги до електроустановок замовника для тимчасового одержання потужності, зокрема:
- замовник розробляє, узгоджує з ОСР та іншими зацікавленими сторонами проектну документацію на будівництво внутрішніх електричних мереж (пункт 9.1.1);
- замовник здійснює заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питань щодо відведення земельних ділянок для розміщення власних внутрішніх електричних мереж (пункт 9.1.2.);
- змонтовує новий ТП-10/0,4 кВ (надалі - ТП) з сучасним вакуумним комутаційним апаратом 10 кВ. Потужність силового трансформатора, тип та місце встановлення ТП, тип комутаційного апарату 10 кВ визначити проектом та погодити з АТ "Вінницяобленерго" (п. 9.1.3.);
- від існуючої найближчої опори (типу ОА) ПЛ-10 кВ ф.№2 ПС "Крижопіль" прокладає живлячу ЛЕП-10 кВ "Основна" до РУ-10 кВ ТП. При прокладанні (будівництві) нової ПЛ-10 кВ застосовує залізобетонні опори підвищеної міцності з підвісними ізоляторами (згідно з п.п, 11.4.6. ГІД 34.20.178:2005). План траси ЛЕП-10 кВ визначити проектом та погодити з АТ "Вінницяобленерго", землевласниками, землекористувачами та іншими зацікавленими організаціями (пункт 9.1.4);
Для забезпечення надійності електропостачання в мережах 10 кВ (дотримання якості електропостачання існуючих Користувачів, приєднаних у цьому енерговузлі) проєктом визначити:
- необхідність встановлення комутаційного апарату 10 кВ на ЛЕП-10 кВ "Основна" (пункт 9.1.5);
- підключення здійснити в межах дозволеної потужності 71 кВт. Ввідна комірка 10 кВ ТП № 210 повинна бути обладнана пристроєм: для постійного контролю за рівнем дозволеної потужності (71 кВт) (п. 9.1.6);
- для приєднання живлячої ЛЕП-0,4 кВ об`єкта в РУ-0,4 кВ ТП встановити та ошинувати необхідну кількість комутаційних апаратів з захистом ЛЕП-0,4 кВ від к.з. Тип комутаційного апарату 0,4 кВ та кількість комутаційних апаратів визначити проектом та погодити з АТ "Вінницяобленерго" (п. 9.1.7);
- від РУ-0,4 кВ ТП прокласти (збудувати) необхідну кількість ЛЕП-0,4 кВ до РЩ об`єкту. Будівництво ЛЕП виконати відповідно до вимог ПУЕ (п. 9.1.8);
- з врахуванням потужності 49 кВт, з врахуванням вимог підпункту 6.4.2. СОБУ МЕВ ЕЕ 40.1 - 00100227 - 01:2016 передбачити реконструкцію існуючого ТП-10/0,4 кВ № 210, а саме:
1) на вводі 10 кВ ТП-№ 210 встановити сучасний вакуумний комутаційний апарат 10 кВ. Тип комутаційного апарату 10 кВ визначити проектом та погодити в АТ "Вінницяобленерго" (п.п. 9.1.9.1);
2) підключення здійснити в межах дозволеної потужності 49 кВт. Ввідна комірка 10 кВ ТП № 210 повинна бути обладнана пристроєм: для постійного контролю за рівнем дозволеної потужності (49 кВт) (п.п. 9.1.9.2);
- вимоги до компенсації реактивної потужності: встановити компенсуючі пристрої з автоматичним регулюванням (п. 9.1.11);
- необхідність проведення будівництва або реконструкції іншого електричного обладнання внутрішніх мереж замовника визначити проектом та погодити в АТ "Вінницяобленерго" (п. 9.1.13).
ТОВ "КМО" 06.12.2022 звернулося до Державної інспекції енергетичного нагляду України зі скаргою, у якій вказано, що заява про тимчасове приєднання від 13.09.2022 стосується збільшення дозволеної потужності на 71 кВт - до 120 кВт, яка знаходиться в межах приєднаної. ТОВ "КМО" вважає, що видані ТУ некоректні, оскільки збільшення дозволеної потужності є незначним та знаходиться в межах приєднаної потужності об`єкту. 
На засіданні Комісії ІКЦ АТ "Вінницяобленерго" (протокол №14), яке було проведене 15.12.2022, представник Крижопільської дільниці СО "Тульчинські ЕМ" зазначив, що наявність двох окремих електричних вводів буде забезпечувати об`єкт споживача надійною послугою з розподілу електричної енергії. Водночас, представник Управління Держенергонагляду у Вінницькій області вказав, що договором про надання послуг з розподілу електричної енергії приєднана потужність об`єкту ТОВ "КМО" складає 147,2 кВт, дозволена потужність - 49 кВт. 
На засіданні Комісії ІКЦ споживач повідомив, що від ТП-210 заживлений тільки його об`єкт, інших споживачів не має. Тобто, споживач має технічну можливість збільшення договірної потужності до 120 кВт без отримання послуги з приєднання та може ініціювати процедуру внесення змін в договір про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині збільшення дозволеної потужності 49 кВт до 120 кВт в межах приєднаної потужності.
Оскільки питання договірних відносин належить до компетенції НКРЕКП, Комісія ІКЦ АТ "Вінницяобленерго" направила протокол засідання та всі документи до НКРЕКП для отримання відповідних роз`яснень та отримання висновків стосовно можливості врегулювання питання щодо збільшення дозволеної потужності 49 кВт до 120 кВт в межах приєднаної потужності в частині наданих Держенергонаглядом пропозицій.
АТ "Вінницяобленерго" листом від 29.12.2022 №02.46-20926 повідомило НКРЕКП про звернення ТОВ "КМО" із заявою щодо збільшення потужності з 49 кВт до 120 кВт. Однак у зв`язку із зміною технічних параметрів об`єкту, товариство вважає неможливим внесення змін до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині збільшення договірної потужності без отримання технічних умов, розроблення відповідної проектно-технічної документації та проведення необхідних технічних заходів.
ТОВ "КМО" 26.01.2023 звернулося до НКРЕКП з проханням надати роз`яснення щодо того чи має право ТОВ "КМО" збільшити договірну потужність до 120 кВт без реконструкції чи технічного переоснащення електроустановок від ТП-210, враховуючи що вимоги технічних умов на приєднання струмоприймачів загальної потужності 147,2 кВт (ТП-210) до розподільчих мереж АТ "Вінницяобленерго" уже були раніше виконані.
НКРЕКПП 24.03.2023 повідомила ТОВ "КМО", що оператор системи розподілу зобов`язаний запропонувати замовнику всі можливі альтернативні точки приєднання. Однак, комісією встановлено, що в договорі про тимчасове приєднання та ТУ, АТ "Вінницяобленерго" визначено лише одну альтернативну точку приєднання, яка не передбачає здійснення реконструкції (технічного переоснащення) мереж ОСР. Точку приєднання на рівні напруги, заявленої замовником у заяві про тимчасове приєднання, яка розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки - не запропоновано.
Тому, НКРЕКП вбачає в діях АТ "Вінницяобленерго" ознаки порушення вимог підпункту 26 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1470 (зі змінами), якими встановлено, що ліцензіат повинен надавати послуги з приєднання електроустановки замовника до системи розподілу електричної енергії з урахуванням положень статті 21 Закону України "Про ринок електричної енергії" за умови дотримання замовником вимог, встановлених Кодексом та вимог пункту 10 Порядку в частині не визначення точки приєднання на рівні напруги, заявленої замовником у заяві про тимчасове приєднання, яка розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки, а також виставлення вимоги замовнику щодо необхідності погодження проекту внутрішніх електричних мереж.
Враховуючи роз`яснення Держенергонагляду та НКРЕКП, ТОВ "КМО" 03.04.2023 звернулось до АТ "Вінницяобленерго" із вимогою викласти Договір про надання послуг з розподілу від 09.11.2020 № КР-503000 у новій редакції, а саме: у Додаток № 2 та змінити показник "Дозволена потужність, кВт" з 49 кВт на 147,2 кВт; у Додаток № 3 та змінити показник "Дозволена потужність ТО, кВт" з 49 кВт на 147,2 кВт; у Додаток № 6 та змінити показник "Струмоприймачі, схема живлення яких відповідає категорії надійності електрозабезпечення, кВт (%)" з 49 кВт на 147,2 кВт.
Листом від 11.04.2023 №2246-5826 АТ "Вінницяобленерго" повідомило НКРЕКП, що технічні умови на приєднання скореговані та на теперішній час знаходяться на видачі в "єдиному вікні" сервісного центру Товариства.
Листом від 27.04.2023 №05.98-6727 АТ "Вінницяобленерго" повідомило ТОВ "КМО", що збільшуючи дозволену до використання потужність, останнє призводить до тимчасової зміни технічних параметрів об`єкта, яка замовляється через надання послуги з тимчасового приєднання до електричних мереж. А тому, товариством скориговано умови тимчасового приєднання до електричних мереж комплексу будівель та споруд за адресою: смт Крижопіль.
Листом від 03.05.2023 №2300503-01 ТОВ "КМО" повідомило AT "Вінницяобленерго", що запитуване у заяві збільшення дозволеної потужності із 49 кВт до 120 кВт знаходиться в межах приєднаної потужності об`єкту та є незначним. Отримані технічні умови визначають необхідність заведення нової лінії, встановлення додаткової трансформаторної підстанції та модернізацію існуючої ТП для забезпечення 71 кВт дозволеної потужності. Виробнича лінія, що планується до запуску на підприємстві має потужність 110 кВт і заживлення такого обладнання з двох трансформаторних підстанцій є неможливим. Відтак, скориговані технічні умови АТ "Вінницяобленерго" не задовольняють ТОВ "КМО", так як їх виконання потребує значних фінансових вкладень.
Листом від 18.05.2023 №05.98-7923 АТ "Вінницяобленерго" повідомило ТОВ "КМО", що збільшуючи дозволену до використання потужність, останнє призводить до тимчасової зміни технічних параметрів об`єкта, яка замовляється через надання послуги з тимчасового приєднання до електричних мереж.
Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до АТ "Вінницяобленерго" із вимогою від 26.07.2023 №72-02/1321, у якій просило за результатами розгляду заяви ТОВ "КМО" щодо висунення AT "Вінницяобленерго" додаткових вимог у технічних умовах на збільшення дозволеної потужності на об`єкті заявника надати інформацію та документи, які зазначені у даній вимозі.
Листом від 24.08.2023 №08.14-13550 АТ "Вінницяобленерго" надало Південно-західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України відповідну інформацію та матеріали.
Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 12.10.2023 звернулося до Управління Держенергонагляду у Вінницькій області із листом №72-02/1037е, відповідно до якого з метою розгляду заяви ТОВ "КМО" від 20.06.2023 №100717, просило надати відділенню наступну інформацію: 1) Чи правомірними були дії Товариства щодо видачі Заявнику ТУ; 2) Чи правомірними були дії Товариства щодо видачі Заявнику ТУ-2; 3) Чи мало право Товариство відповідно до вимог чинного законодавства висувати до Заявника пункти у ТУ-2; 4) Чи мало право Товариство висувати до Заявника вимогу щодо встановлення на його об`єкті засобу обліку електричної енергії з функцією інтервального обліку та дистанційного зчитування ЛУЗОД (АСКОЕ) з посиланням на чинні нормативно-правові документи та з наданням копій підтверджуючих документів; 5) Чи мав право Заявник згідно чинних нормативних актів ініціювати процедуру внесення змін в договір про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині; 6) Чи є правомірними вимоги Товариства до Заявника у ТУ-2 щодо побудови ним нової трансформаторної підстанції, якщо ні - зазначте про це, якщо так - надайте посилання на чинні нормативно-правові документи; 7) Чи є правомірними вимоги Товариства у ТУ-2 до Заявника щодо пошуку нової земельної ділянки та здійснення ряду дій з метою формування та отримання в користування з посиланням на чинні нормативно правові документи; 8) Чи є правомірною відмова Товариства у приєднанні Заявника до ТП-210 у разі збільшення ним потужності так як загальна приєднана потужність Заявника складає 147,2 кВт, дозволена потужність 49 кВт, а необхідна Заявнику потужність складає 120 кВт, з посиланням на чинні нормативно правові документи; 9) Чи є правомірними вимоги Товариства у ТУ-2 до Заявника щодо необхідності погодження ним плану траси ЛЕП-10 кВ з землевласниками, землекористувачами та іншими зацікавленими організаціями, з посиланням на чинні нормативні документи.
У листі від 06.11.2023 №72-01/1871 Управління Держенергонагляду у Вінницькій області повідомило Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, що згідно з додатком 2 до Договору про надання послуг з розподілу від 09.11.2020 № КР-503000, укладеного між АТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Тульчинські ЕМ" та ТОВ "КМО", приєднана потужність складає 147,2 кВт, дозволена потужність - 49 кВт. Отже, для приєднання до розподільчих мереж АТ "Вінницяобленерго", ТОВ "КМО" виконало вимоги технічних умов на приєднання струмоприймачів загальної потужності 147,2 кВт (із точкою приєднання на вихідних клемах підстанційного роз`єднувача ТП - 210 від ПЛ - 10 кВ ф-7 ПС 110/35/10 "Крижопіль"). Оскільки збільшення дозволеної потужності здійснюється в межах приєднаної потужності, то споживач вже має технічну можливість збільшення договірної потужності до 120 кВт від ТП-210. Крім того, Управління вважає необґрунтованим твердження АТ "Вінницяобленерго" щодо неможливості приєднання до ПЛ 10 кВ ф.№7 від ПС 110/35/10 "Крижопіль" додаткового навантаження в межах 71 кВт. Тобто, всі технічні заходи, які дають можливість збільшення дозволеної потужності ТОВ "КМО" на 71 кВт були виконанні та реалізовані ОСР і Замовником під час виконання технічних умов, в яких приєднана потужність підприємства по ПЛ 10 кВ ф.№7 від ПС 110/35/10 "Крижопіль" визначена на рівні 147,2 кВт. Також з аналізу наданої ОСР інформації та документів вбачається, що споживач вже має технічну можливість збільшення договірної потужності до 120 кВт від ТП-210 по ПЛ 10 кВ ф.№7 від ПС 110/35/10 "Крижопіль", враховуючи існуюче навантаження ПЛ та резерв. Підсумовуючи вищезазначене, відмова АТ "Вінницяобленерго" щодо приєднання ТОВ "КМО" додаткової потужності 71 кВт від ТП-210 є безпідставною.
Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до АТ "Вінницяобленерго" із вимогою від 12.02.2024 № 72-02/180е, у якій просило надати: інформацію про те, чи можливо повністю приєднати об`єкт заявника до фідера №2 ПС 110/35/10 кВ "Крижопіль", зазначити кількість приєднаних споживачів та номінальне (максимально дозволене) навантаження на фідер №2 ПС 110/35/10 кВ "Крижопіль" з наданням копій підтверджуючих документів; інформацію про: номінальне (максимально дозволене навантаження на фідер №7 ПС "Крижопіль" (далі - Фідер), від якого заживлено ТП - 210 Заявника, існуюче (фактичне) навантаження на Фідер, користувачів систем розподілу (споживачів послуги з розподілу), між якими розподілено існуюче (фактичне) навантаження, що забезпечує Фідер та їх договірну (дозволену) потужність у відповідності з таблицею 1 з наданням копій підтверджуючих документів (станом на 16.09.2022, 01.12.2022 та дату надання інформації на дану вимогу (інформацію надати за кожен період окремо)); інформацію про наявність / відсутність резерву потужності Фідера, від якого живиться ТП №210 Заявника з наданням копій підтверджуючих документів (станом на 16.09.2022, 01.12.2022 та дату надання інформації на дану вимогу (інформацію надати за кожен період окремо)); інформацію про те, чи інші оператори систем розподілу, крім Товариства, електричні мережі яких знаходяться в межах вул. Ю. Тютюнника, 82-А, смт. Крижопіль, Тульчинський р-н, Вінницька обл., у період з вересня 2022 року по грудень 2023 року могли надавати Заявнику послугу з приєднання електроустановок Заявника до електричних мереж; інформація про інших операторів систем розподілу, які у період з вересня 2022 року по грудень 2023 року могли надавати споживачам послуги з приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж в територіальних межах Вінницької області (пп. 1-5).
Листом від 26.02.2024 № 08.14-2904 АТ "Вінницяобленерго" повідомлено Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що будь-який оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу, який проводить ліцензійну діяльність на даній території, може надати ТОВ "КМО" послугу з тимчасового приєднання до власних електричних мереж електроустановок замовника. На території Вінницької області АТ "Укрзалізниця" проводить господарську діяльність у сфері енергетики згідно з постановою НКРЕКП від 08.11.2018 № 1395.
Відповідно до довідок ТОВ "КМО" від 09.05.2024 нарахована заробітна плата та нарахований єдиний соціальний внесок становили: за період з 01.09.2022 по 31.12.2022 - 137041,71 грн (ЗП), 30149,28 грн (ЄСВ); за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 - 345037,79 грн (ЗП), 75908,50 грн (ЄСВ); за період з 01.01.2024 по 30.04.2024 - 3014,01 грн (ЗП), 663,09 грн (ЄСВ).
Згідно з Комерційною пропозицією від 13.05.2024 №20240513-1ВГ (замовник ТОВ "КМО") вартість розробки проектно-кошторисної документації з підключення до електричних мереж АТ "Вінницяобленерго" об`єкту замовника становить 210 000,00 грн, вартість будівельно-монтажних робіт електричних мереж для підключення об`єкту замовника - 4 700 000,00 грн.
У відповіді на запит про надання інформації №103409 від 31.05.2024 ТОВ "КМО" повідомило Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, що відповідно до фінансової звітності за 2023 рік підприємство не мало жодного доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). Що ж стосується "упущеної вигоди", то заявник при розрахунку її розміру покладається на ціну угод, укладених ним з його контрагентами, але не виконаних внаслідок невиконання природного монополіста АТ "Вінницяобленерго" вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Листом від 20.02.2025 № 250220-01 ТОВ "КМО" було надано відповіді на питання Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Так, відповідно до місця провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії АТ "Українська залізниця" у Вінницькій області в смт. Крижопіль відсутня КТПО чи ТП з напругою 10 кВт, а найближча підстанція з напругою 10 кВт - ПС - 110/27,5/10 кВт "Попелюхи", тягова підстанція ст. Попелюхи, знаходиться від об`єкту заживлення по прямій лінії на відстані приблизно 21 км. Ставка плати за лінійну складову повітряної лінії - 1,117 грн/1 м.п. Таким чином, загальна вартість, яку б прийшлось сплатити тільки за лінійну складову становила б 28 148 400 грн. Якщо ж розрахувати ще один варіант приєднання до АТ "Українська залізниця" на рівні напруги 27,5 кВт через роз`єднувач та побудову нової підстанції 27,5/0,4 кВт, то розрахунок орієнтовної вартості нового приєднання в ринкових цінах, отриманих з відкритих електронних ресурсів, склав би приблизно 3 340 776,00 грн. Також необхідно враховувати дуже тривалий процес землевпорядних робіт, який, за орієнтовними розрахунками, міг би складати від 12 до 16 місяців. Отже загалом весь проект по такому підключенні - від подачі заявки до отримання договору споживача про надання послуг по розподілу (передачі) електроенергії - оцінюється в часових межах у 2-2,5 роки.
Окрім вартості та тривалості приєднання до електричних мереж АТ "Українська залізниця", додатковою причиною небажання приєднуватись до електромереж АТ "Укрзалізниця" є фізичні параметри електроенергії, що отримувались би від такої електромережі. Найближчі лінії електропередач АТ "Укрзалізниця" мають напругу 27,5 кВт і систему передачі електроенергії ДПР (два провода - рейка). Історично, основне призначення такої системи - це живлення однофазних споживачів, що знаходяться неподалік від залізничних колій. Використання системи ДПР було обґрунтовано на момент своєї появи відсутністю високих вимог до якості електричної енергії та дешевизною прокладання таких мереж. Також одним із важливіших аргументів про недоцільність заживлення виробничих потужностей ТОВ "КМО" від електричних мереж АТ "Укрзалізниця" є повна відсутність або неможливість гарантій стабільної якості електричної енергії, отриманої від системи ДПР.
Зважаючи на абсолютну неприйнятність здійснення проекту підключення об`єкту ТОВ "КМО" до мережі АТ "Укрзалізниця", як з точку зору вартості проекту та часу на його реалізацію, так і зважаючи на неналежну якість електроенергії, яка б отримувалась від Укрзалізниці, єдиним економічно доцільним шляхом була і є реалізація запланованого проекту з АТ "Вінницяобленерго", суб`єктом господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на відповідному ринку.
Розпорядженням Адміністративної колегії Комітету від 24.07.2025 розпочато розгляд справи за ознаками вчинення АТ "Вінницяобленерго" порушення передбаченого пунктом 2 статті 50, частини 1 статті 13 Закону №2210.
Рішенням Адміністративної колегії Комітету від 29.08.2025 № 72/123-р/к вирішено:
1) визнати, що АТ "Вінницяобленерго" з вересня 2022 року по грудень 2023 року (включно) займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "Вінницяобленерго" та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) з часткою 100,0 відсотків;
2) визнати дії АТ "Вінницяобленерго", які полягали у безпідставному висуненні ТОВ "КМО" у скоригованих технічних умовах тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок від 01.12.2022 № 05.98-14068 вимог, які необхідно виконати за рахунок ТОВ "КМО", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 2 статті 50, частини 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "Вінницяобленерго" та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством), що можуть призвести до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на цьому ринку;
3) за порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накласти на АТ "Вінницяобленерго" штраф у розмірі 68 000 грн;
4) зобов`язати АТ "Вінницяобленерго" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення у двомісячний строк із дня отримання даного рішення.
Не погоджуючись з пунктом 2, 3, 4 резолютивної частини вищевказаного рішення, АТ "Вінницяобленерго" звернулось з даним позовом до суду.
Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01.06.2026, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі №924/1135/25 на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та призначено справу до розгляду на 25.06.2026.
Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними та скасування пунктів 2, 3, 4 рішення відділення АМК.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, дії позивача кваліфіковано за ознаками частини першої статті 13 та пункту 2 статті 50 Закону № 2210.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
Згідно з приписами статті 3 названого Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Як унормовано пунктом 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження).
Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону №2210 (в редакції від 16.05.2024) суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.
Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб`єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам. 
Товариством пункт 1 резолютивної частини Рішення АМК, яким визнано, що Товариство з вересня 2022 по грудень 2023 року (включно) займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "Вінницяобленерго" та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) з часткою 100,0 відсотків, не оскаржувалося.
Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (частина перша статті 13 Закону №2210).
Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається: 1) встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; 2) застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб`єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об`єктивно виправданих на те причин; 3) обумовлення укладання угод прийняттям суб`єктом господарювання додаткових зобов`язань, які за своєю природою або згідно з торговими та іншими чесними звичаями у підприємницькій діяльності не стосуються предмета договору; 4) обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб`єктам господарювання, покупцям, продавцям; 5) часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання; 6) суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин; 7) створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб`єктів господарювання (частина друга статті 13 Закону №2210).
Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (частина третя статті 13 Закону №2210).
Згідно з пунктом 2 статті 50 Закону № 2210 порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання (монопольним) домінуючим становищем.
За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 2 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі, передбаченому частиною другою статті 52 названого Закону.
Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 59 Закону № 2210).
Верховний Суд неодноразово зазначав, що на АМК або його територіальне відділення, яке є стороною у справі, крім того, що покладено обов`язок з доведення у суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку, також покладено обов`язок доведення наявності у діях суб`єкта господарювання зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, оскільки саме по собі зайняття монопольного (домінуючого) становища суб`єктом господарювання на ринку не підтверджує його зловживання та не може бути підставою для притягнення до відповідальності, зокрема у вигляді накладення штрафу відповідно до статті 52 Закону №2210.
Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
З урахуванням викладення касаційної скарги у новій редакції касаційне провадження у справі №924/1135/25 відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 902/1076/24, від 09.08.2024 у справі № 127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких зазначено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.
Водночас наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.
Що ж до визначення подібних правовідносин, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин, відповідно до якого на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Водночас у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.
Верховний Суд виходить з того, що неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. 
Сама по собі різниця судових рішень не свідчить про безумовне підтвердження незастосування правового висновку.
Верховний Суд наголошує, що кожна справа є індивідуальною, що обумовлено, окрім правової кваліфікації дій, яку здійснює АМК, так і на підставі тих обставин, фактів, доказів, АМК досліджує та оцінює у своєму рішенні, і які в подальшому досліджуються та оцінюються судом через призму статті 59 Закону. 
Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 311 ГПК України).
Стверджуючи про наявність вказаної підстави, позивач посилається на неврахування судами висновків викладених у постановах Верховного Суду від 18.10.22 та від 15.07.2021 у справі №904/4598/20, від 26.05.2022 у справі №910/20850/20, від 21.03.2018 у справі №910/7716/17 та у постановах від 19.03.2026 у справі №924/938/24, від 22.07.2021 у справі №924/1096/20, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 27.01.2022 у справі №910/16243/20, від 09.11.2023 у справі №924/1230/21, від 05.12.2023 у справі №924/1266/21, від 07.05.2024 у справі №924/923/23, а також в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №924/871/20 та постанові від 03.02.2015 у справі №923/1021/14 Вищого господарського суду України.
Предметом розгляду у справі №904/4598/20 було визнання недійсним рішення АМК, яким, зокрема дії товариств кваліфіковано АМК як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом другим статті 50 та частиною першою статті 13 Закону №2210 у вигляді дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. 
Позов обґрунтовувано неправильним застосуванням відповідачем норм Закону України "Про захист економічної конкуренції", відсутністю в діях позивача порушень законодавства, наведених в оспорюваному рішенні, відповідністю дій позивача вимогам законодавства у газовій сфері.
Предметом розгляду у справі №910/20850/20 було визнання недійсним рішення АМК, яким, зокрема, визнано що Товариство протягом 2017 - квітня 2020 року займало монопольне становище на ринку надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів залізничним транспортом, з використанням колій №№ 2, 3, 4, 5 Бродецького парку ст. Каолінова та колій №№ 1, 3 Козятинського парку ст. Каолінова в територіальних межах Козятинського району Вінницької області (у межах території, на якій розташовані та використовуються колії №№ 2, 3, 4, 5 Бродецького парку ст. Каолінова та колії №№ 1, 3 Козятинського парку ст. Каолінова), як таке, що не мало жодного конкурента на цьому ринку. Дії Товариства були кваліфіковані АМК як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.
Позов обґрунтовувано тим, що АМК при прийнятті Рішення неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи; не довів обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими; докази, на яких ґрунтується спірне Рішення, є недопустимими; висновки АМК, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи; при розгляді справи АМК було порушено і неправильно застосовано норми як матеріального, так і процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі.
Предметом розгляду у справі №910/7716/17 було визнання недійсним рішення АМК, яким визнано, що Інститут займав монопольне (домінуюче) становище на ринку виготовлення карток студентських (учнівських) квитків протягом 2015 - 2016 років (пункт 1); дії Інституту визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 7 частини другої статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону № 2210, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку виготовлення карток студентських (учнівських) квитків шляхом створення перешкод доступу на ринок іншим суб`єктам господарювання (пункт 2); за вчинення зазначеного порушення на Інститут накладено штраф.
Позов, з посиланням на приписи статті 59 Закону № 2210, обґрунтовувано неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи; недоведенням обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильним застосуванням норм матеріального права.
Водночас у справі, що розглядається АМК визнано, що АТ "Вінницяобленерго" з вересня 2022 року по грудень 2023 року (включно) займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "Вінницяобленерго" та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) з часткою 100,0 відсотків; АМК визнано дії АТ "Вінницяобленерго", які полягали у безпідставному висуненні ТОВ "КМО" у скоригованих технічних умовах тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок від 01.12.2022 № 05.98-14068 вимог, які необхідно виконати за рахунок ТОВ "КМО", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 2 статті 50, частини 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії в територіальних межах Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ "Вінницяобленерго" та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством), що можуть призвести до ущемлення інтересів споживача, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.
Так, судами у справі №924/1135/25 досліджено, зокрема, те що:
- послуга з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії є товаром, щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище Товариства. При цьому, основними споживачами послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії є суб`єкти господарювання (юридичні та фізичні особи), які письмово або іншим способом повідомили Товариство про намір приєднатися до електричних мереж новозбудовані, реконструйовані та технічно переоснащені електроустановки;
- товарними межами ринку є надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії. Отже, надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії є товаром, щодо якого визначається монопольне (домінуюче) становище Товариства;
- територіальними (географічними) межами ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії є територія Вінницької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності АТ «Вінницяобленерго» та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством);
- часовими межами ринку надання послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії визначено період з вересня 2022 року по грудень 2023 року (включно);
- за висновком Відділення, Товариство у територіальних межах не має конкурентів на ринку послуг із розподілу електричної енергії, а відтак споживачі послуг із розподілу електричної енергії не мають можливості отримувати послуги із розподілу електричної енергії та відповідно отримувати послуги з приєднання електроустановок до електричних мереж системи розподілу електричної енергії від інших суб`єктів господарювання;
- матеріали справи містять достатні фактичні дані, які свідчать про ущемлення інтересів ТОВ "КМО", зокрема, у зв`язку з висуненням Товариством технічно необґрунтованих та економічно обтяжливих вимог у скоригованих Технічних умовах тимчасового приєднання, відповідно до яких ТОВ «КМО» було позбавлене можливості укласти договір про приєднання та, відповідно, збільшити величину дозволеної до використання потужності електроустановок. Відсутність можливості збільшення необхідної потужності об`єктивно унеможливила здійснення господарської діяльності в повному обсязі та отримання доходу, що за своєю правовою природою є ущемленням інтересів споживача. Для встановлення таких обставин закон не вимагає проведення спеціальних експертиз, оскільки вони підтверджуються сукупністю письмових доказів та фактичних даних, зібраних у межах розгляду справи;
- предметом розгляду у цій справі є не дотримання позивачем внутрішньогалузевих процедур технічного контролю, а правова оцінка його поведінки з точки зору законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, щодо висунення до споживача технічно та економічно необґрунтованих вимог, виконання яких покладалося на замовника та могло призвести до ущемлення його інтересів. Інформація Управління Держенергонагляду у Вінницькій області (лист від 06.11.2023 № 72-01/1871) стосується саме тих самих Технічних умов приєднання та тих самих вимог, які стали предметом оцінки Відділення. Із зазначеної інформації слідує, що: збільшення дозволеної потужності здійснюється в межах вже приєднаної потужності; існуючі електричні мережі та трансформаторна підстанція мають достатній резерв потужності; технічна можливість збільшення договірної потужності до 120 кВт вже наявна; вимоги щодо будівництва нової трансформаторної підстанції, нової лінії електропередачі та встановлення окремих засобів комерційного обліку не зумовлені об`єктивною технічною необхідністю. За своєю суттю наведена інформація підтверджує необґрунтованість частини вимог Технічних умов та спростовує доводи позивача про їх об`єктивну необхідність. Формальне заперечення позивачем статусу такого документа як «Висновку» у вузькому процедурному розумінні Кодексу систем розподілу не нівелює його доказове значення для встановлення фактичних обставин справи та не спростовує встановлених Відділенням фактів.
За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги та аналізу висновків судів попередніх інстанцій Судом встановлено, що посилання скаржника на неврахування судами висновків Верховного Суду, які міститься у постановах Верховного Суду від 18.10.22 та від 15.07.2021 у справі №904/4598/20, від 26.05.2022 у справі №910/20850/20, від 21.03.2018 у справі №910/7716/17 не можуть бути взяті до уваги, оскільки правовідносини у справі, що розглядається, і в зазначених скаржником справах хоча і є однаковими за предметом спору (визнання недійсним рішення АМК, яким визнавалися дії зловживанням монопольним [домінуючим] становищем на ринку), але істотно відмінні (у справі, що розглядається, з одного боку, і в згаданих справах з іншого) за підставами позову і фактично-доказовою базою - встановленими судами обставинами справи і зібраними та дослідженими в них доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення. При цьому у справах №910/20850/20 і №910/7716/17 дії відповідачів в антимонопольній справі кваліфікувалися за частиною другою статті 13 Закону №2210, що свідчить і про різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Наведене свідчить про неподібність правовідносин у зазначених справах та в даній справі, зокрема з урахуванням змісту правовідносин та доводів учасників справи, якими вони обґрунтовували свої позиції.
Щодо посилань скаржника на постанови Верховного Суду від 19.03.2026 у справі №924/938/24, від 22.07.2021 у справі №924/1096/20, від 04.02.2021 у справі №910/17126/19, від 27.01.2022 у справі №910/16243/20, від 09.11.2023 у справі №924/1230/21, від 05.12.2023 у справі №924/1266/21, від 07.05.2024 у справі №924/923/23 в частині неврахування висновків щодо застосування статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стосовно дослідження обставин справи, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, в їх взаємозв`язку, незалежно від фактично-доказової бази. 
Верховний Суд наголошує на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанції під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням у порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.
Верховний Суд відзначає, що застосування приписів статті 86 ГПК України, як норми процесуального права, має загальний характер для усіх справ. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.
Слід зазначити, що алгоритм і порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить, у першу чергу, від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування.
Тому доводи скаржника в частині застосування судом статті 86 ГПК України без урахуванням висновків Верховного Суду у справах №924/938/24, №924/1096/20, №910/17126/19, №910/16243/20, №924/1230/21, №924/1266/21, №924/923/23 колегія суддів відхиляє. 
Крім того, Верховний Суд у контексті покликань скаржника на постанову Вищого господарського суду України від 03.02.2015 у справі №923/1021/14 та ухвалу Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №924/871/20  наголошує, що за змістом частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанови Вищого господарського суду України та ухвали Верховного Суду не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми.
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.
Судові витрати
Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.02.2026 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі № 924/1135/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова