Справа № 570/2789/26
Номер провадження 2/570/2382/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., за участю секретаря судового засідання: Ярошик І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :
01.06.2026 до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить суд: розірвати шлюб, зареєстрований 27.03.2019 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №5 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.11.2019.
На обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що подружні відносини з чоловіком спочатку складались гарно, сторони мали спільні плани щодо майбутнього. Згодом, через різні побутові звички, погляди на життя, часті побутові сварки та психологічно не сумісні характери, подружжя втратило почуття любові один до одного та бажання спілкуватись. 
Позивачка зазначає, що чоловік почав часто принижувати як жінку та знецінювати її працю, на що вона неодноразово робила йому зауваження та просила змінити ставлення відповідача до неї. Протягом подружнього життя, відповідач нехтував сімейними цінностями, не дбав щодо належного матеріального утримання нашого спільного сина, який має проблеми зі здоров?ям, має статус дитини інваліда, потребує систематичних медичних обстежень та лікувань, офіційно перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу.
Крім того, позовні вимоги вмотивовані тим, що фактично позивачка матеріально утримує сім`ю, в тому числі лікує дитину за рахунок допомоги від держави, в той час як батько дитини нехтує своїми обов?язками, у лікуванні сина відповідач не приймає жодної участі, а тому позивачці емоційно важко тягнути весь тягар на своїх плечах.
Через вищенаведені обставини, рік тому позивачка з дитиною пішли від відповідача, не зважаючи на те, що останні зареєстровані по місцю проживання та реєстрації відповідача, однак вже майже фактичним місцем проживання є адреса мами позивачки: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивачкою та її мамою створено для дитини всі належні побутові умови.
Позивачка підкреслює, що систематично займається медичними обстеженнями, лікуваннями, реабілітацією сина, купую всі необхідні дитині продукти харчування найкращої якості, одяг відповідно до пори та сезонів року, створюю всі умови для культурного, творчого, духовного розвитку дитини, в тому числі дитина відвідує ЗДО (ясла-садок) N? 41.
У позовній заяві наголошується, що відповідач протягом цього року своєї поведінки не змінив, дитиною цікавиться дуже рідко, на основні свята зазвичай по телефону. Позивачка стверджує, що не чинить перешкод для спілкування батька та сина, адже зацікавлена у тому, щоб дитина зростала попри окреме проживання в любові обох батьків. Остання робила спробу прийти до відповідача спільно з сином до його помешкання, щоб вони поспілкувались. Останній раз це було 25 квітня 2026 року. Син того дня хотів забрати у свого батька свої улюблені магніти, які робились за індивідуальним замовлення з фото дитини.
Крім того, позивачка зазначає, що хотіла вирішити з відповідачем питання оздоровлення сина та повідомила останнього, що хоче звозити сина на оздоровлення за межі України до Болгарії на море і просила його надати нотаріальний дозвіл на перетин кордону для сина. Відповідач натомість, поки син грався на подвір`ї, вчинив зі мною сварку. Позивачка була вимушена викликати працівників поліції адже злякалась агресивної поведінки відповідача. На час приїзду працівників поліції, за їхньою допомогою, відповідач віддав сину дитячі магніти, але дозволу на вивезення дитини на оздоровлення за кордон так і не дав
Така зневажлива поведінка відповідача до потреб дитини призвела до того, що позивачка остаточно почала його зневажати як чоловіка, адже він нехтує потребами навіть власного сина, не турбується про лікування та оздоровлення дитини, в тому числі відповідач не надає на утримання сина жодних грошових коштів.
Надання строку для примирення не потребує у зв`язку з тим, що позивачка виважено та остаточно прийшла до висновку, що шлюб неможливо зберегти. До того ж останньою зазначено, що розірвання шлюбу не зашкодить інтересам сина, адже син за цей рік окремого проживання від відповідача адаптувався до нової реальності, має намір вживати всіх заходів, щоб син з батьком після розірвання шлюбу спілкувалися. 
22 червня 2026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, у якій останній зазначає, що з позовними вимогами про розірвання шлюбу погоджується та не заперечує проти їх задоволення, оскільки сімейні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, примирення та відновлення сім?ї є неможливим. Разом із тим відповідач не погоджується із низкою обставин, викладених позивачкою у позовній заяві, які стосуються причин розпаду сім?ї, його ставлення до дитини та участі у її утриманні. Останній зазначає, що твердження позивачки про відсутність участі у вихованні та утриманні сина, не відповідають дійсності. Відповідач стверджує, що постійно підтримує зв?язок із дитиною, цікавиться її життям та здоров`ям, бере участь у вихованні в межах наявних можливостей. Також систематично надає кошти на утримання після кожної з ним зустрічі. Обставина відсутності документального підтвердження окремих передач коштів не свідчить про відсутність такої допомоги.
Крім того, у відзиві зазначено, що між сторонами існували конфлікти щодо спілкування з дитиною. Позивачка неодноразово обмежувала спілкування відповідача із сином та фактично дозволяла зустрічі з ним лише за власним бажанням та на власних умовах, чим також провокувала конфлікти, оскільки відповідач любить свого сина і відповідно хоче проводити з ним час.
Відповідач зауважує, що не відповідають дійсності й твердження позивачки щодо конфлікту, який мав місце 25 квітня 2026 року. Зокрема, як зазначено, що останній не заперечував проти повернення дитині її особистих речей та магнітів. Щодо питання надання дозволу на виїзд дитини за кордон, між сторонами виникла словесна суперечка. Після прибуття патрульної поліції позивачка фактично не повідомила про будь-які протиправні дії з боку відповідача та відмовилася від написання заяви про вчинення правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для відповідного звернення.
Крім того відповідач підкреслює, що не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що причиною розірвання шлюбу стала виключно його поведінка. Під час спільного подружнього життя конфлікти виникали з обох сторін. Позивачка неодноразово висловлювала образливі зауваження, принижувала останнього як чоловіка, звинувачувала у недостатньому рівні заробітку та проявляла неповагу. Саме сукупність взаємних непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та тривалих конфліктів призвело до фактичного припинення сімейних відносин.
Водночас відповідач наголошує, що не має наміру перешкоджати проживанню дитини з матір?ю та підтримує необхідність забезпечення належних умов для її розвитку. Також вважає важливим збереження повноцінного спілкування дитини з обома батьками.
Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 05.06.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без повідомлення (виклику) сторін.
Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 27.03.2019 зареєстрували шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 у Виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №5 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.11.2019.
Позивач просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.
Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. 
Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Стаття 112 Сімейного Кодексу України, регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України, зазначена справа є малозначною справою, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду за правилами спрощеного провадження. 
Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Позивачем наведено достатні дані на підтвердження того, що шлюбні стосунки між сторонами припинено, сторони проживають окремо, що свідчить про формальний характер сімейних стосунків.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній, відтак є усі підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесенні позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією про сплату судового збору долученою до матеріалів справи у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 50 копійок.
Приймаючи до уваги вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову, у сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 274, 293, 294, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу — задоволити.
Шлюб, 27.03.2019 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Виконавчому комітеті Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №5 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.
Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 50 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт ID №  НОМЕР_3 , орган, що видав 5624 від 14.05.2019, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_5 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області від 11.09.2007, РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Гладишева Х.В.