Справа № 577/1947/26 
Провадження № 1-кп/577/318/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 червня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області  
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026205450000099 від 23 березня 2026 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 16 вересня 2025 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп (штраф сплачений 19 червня 2026 року),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, 

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2026 року близько 10 год 00 хв. ОСОБА_3 перебував на подвір`ї за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебували ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 
В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , з якою він проживає однією сім`єю та веде спільне господарство, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 виник протиправний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. 
Реалізуючи вказаний протиправний намір, ОСОБА_3 встав з-за столу, за яким напроти нього сиділа ОСОБА_6 , та, перебуваючи у положенні сточи, тримаючи у правій руці тарілку, кинув вказану тарілку в обличчя ОСОБА_6 , яка перебувала у положенні сидячи навпроти нього, дещо лівіше, влучивши ОСОБА_6 у ділянку лівої надбрівної дуги, внаслідок чого у останньої утворилися забійна рана лівої надбрівної дуги, набряк м`яких тканин верхньої повіки лівого ока на фоні якого синець. 
Згідно висновку експерта № 85 від 30 березня 2026 року у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце набряк м`яких тканин верхньої повіки лівого ока на фоні якого синець, забійна рана лівої надбрівної дуги. По ступеню тяжкості синець з набряком м`яких тканини згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, належить до легких тілесних ушкоджень, а рана, оскільки як для її загоєння необхідний час більше 6 але менше 21 дня, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю та надав показання, що він і ОСОБА_6 з 24 грудня 2024 року проживають однією сім`єю та ведуть спільне господарство. Вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
У березні 2026 року, точну дату він на даний час вже не пам`ятає, близько 10 год 00 хв. він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на підвір`ї їх господарства, де відпочивали та смажили шашлики.
Коли вони сіли за стіл, то між ним та ОСОБА_6 виникла сварка, оскільки остання стала говорити, що їй поклали мало шашлика. Під час вказаної сварки він розлютився на ОСОБА_6 та вирішив заподіяти їй тілесні ушкодження. На той час ОСОБА_6 сиділа за столом напроти нього. Він встав, та, перебуваючи у положенні сточи, тримаючи у правій руці металеву тарілку, кинув вказану тарілку в обличчя ОСОБА_6 . Тарілка влучила ОСОБА_6 у ділянку лівої надбрівної дуги. Вналідок його дій у ОСОБА_6 виник набряк та була розсічена брова. ОСОБА_6 у медичному закладі навіть накладали шви на рану. Він згоден з висновком експерта, що внаслідок його дій у ОСОБА_6 утворилися тілесні ушкодження у виглядів синця та рана лівої надбрівної дуги, а також згоден з тим, що рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Під час досудового розслідування з його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він показував механізм заподіяння ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Щиро розкаюється у вчиненому. Дійсно вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року він був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні також була ОСОБА_6 . На даний час він та ОСОБА_6 продовжують проживати однією сім`єю, а штраф за вироком суду від 16 вересня 2025 року з нього утриманий. 
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у повному обсязі доводиться також показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила, що з осені 2024 року вона та ОСОБА_3 проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .
22 березня 2026 року близько 10 год 00 хв. вона, ОСОБА_3 , її батько – ОСОБА_8 та їх знайомий ОСОБА_7 перебували на підвір`ї їх господарства, де відпочивали та сиділи за столом, який стояв на подвір`ї їх господарства. Вона сиділа напроти ОСОБА_3 . Між нею та ОСОБА_3 виникла сварка та останній встав зі свого місця, та, перебуваючи у положенні сточи, кинув їй у обличчя металеву тарілку, яку тримав у правій руці. Тарілка влучила їй у ділянку лівої надбрівної дуги та розсікла брів, від чого у неї утворилася рана. В цей же день близько 14 години вона пішла проводити свого батька ОСОБА_8 на залізничний вокзал ст. Конотоп та її батько зателефонував до поліції на лінію «102» і повідомив, що ОСОБА_3 заподіяв їй тілесні ушкодження, а також викликав екстрену медичну допомогу. ЇЇ відвезли до КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка МС. Давидова», де у хірургічному відділенні на рану наклали шви. Наступного дня її оглядав лікар-судмедексперт та зафіксував наявні у неї тілесні ушкодження. На час огляду її лікарем у неї був синець на повіці лівого ока, а також розсічена рана лівої надбрівної дуги, на яку були накладені шви. Вказані шви вона зняла приблизно через 10 днів, коли рана загоїлася. Вона згодна з висновком експерта, що наявні у неї тілесні ушкодження, зокрема, рана належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Під час досудового розслідування з її участю проводився слідчий експеримент, під час якого вона показувала як саме ОСОБА_3 22 березня 2026 року кинув їй у обличчя металеву тарілку та куди саме вона влучила. На даний час вона та ОСОБА_3 продовжують проживати однією сім`єю, вона пробачила ОСОБА_3 , не має до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру, прохає не призначати йому міру покарання, пов`язану з реальним позбавленням або обмеженням волі. . 
Відповідно до рапорта заступника СМ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області 22 березня 2026 року о 14 год. 15 хв з лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що 22 березня 2026 року о 14 год 15 хв зять побив його доньку (а.с. 11 т. 2).
Як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, ОСОБА_6 звернулася до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із вказаною заявою 22 березня 2026 року та повідомила, що 22 березня 2026 року о 10 год. 00 хв. її співмешканець ОСОБА_3 заподіяв їй тілесні ушкодження, а саме вдарив тарілкою у ділянку обличчя. При цьому ОСОБА_6 була попереджена про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 383 КК України, - за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 12 т. 2)
За повідомленням КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» ОСОБА_6 зверталася за медичною допомогою до відділення екстреної медичної допомоги 22 березня 2026 року та їй був встановлений діагноз «Забійна рана лівої надбрівної дуги» (а.с. 23 т. 2).
Відповідно до висновку експерта № 85 від 30 березня 2026 року у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце набряк м`яких тканин верхньої повіки лівого ока на фоні якого синець, забійна рана лівої надбрівної дуги. По ступеню тяжкості синець з набряком м`яких тканини, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, належить до легких тілесних ушкоджень, а рана, оскільки як для її загоєння необхідний час більше 6 але менше 21 дня, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. Не виключено, що тілесні ушкодження могли утворитись від дії рук, ніг, інших предметів. Малоймовірно їх утворення при падінні на площині. По часу заподіяння зазначені тілесні ушкодження могли утворитись в час, вказаний потерпілою, що підтверджується характером ушкоджень. Кількість травматичних впливів не менше одного. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла могла перебувати у будь-якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету) (а.с.27-29 т. 2).
23 березня 2026 року за участю потерпілої ОСОБА_6 був проведений слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_6 продемонструвала на манекені механізм заподіяння їй 22 березня 2026 року о 10 год 00 хв, коли вона перебувала у дворі будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 показала, що вона перебувала у положенні сидячи за столом на відстані 1 метру від ОСОБА_3 , дещо зліва по відношенню до останнього. ОСОБА_3 , перебуваючи у положенні стоячи, взяв у праву руку металеву тарілку та кинув їй у обличчя. Металева тарілка влучила їй у ліву надбрівну ділянку, від чого у вказаній ділянці у неї утворилася рана. Більше ударів ОСОБА_3 їй не наносив (а.с.34-36 т. 2).
Відповідно до висновку експерта № 88 від 30 березня 2026 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, співпадає з тілесними ушкодженнями, які були у ОСОБА_6 на час медичного обстеження та під час звернення до лікарні (а.с. 40-42 т. 2).
Також 25 березня 2026 року за участю свідка ОСОБА_8 був проведений слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_8 продемонстрував механізм заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , зокрема показав, що 22 березня 2026 року о 10 год 00 хв у дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 сиділа за столом на відстані 1 метру від ОСОБА_3 , дещо зліва по відношенню до останнього. ОСОБА_3 , перебуваючи у положенні стоячи, взяв у праву руку металеву тарілку та кинув вказану тарілку у обличчя ОСОБА_6 , влучивши останній у ліву надбрівну ділянку. Більше ударів ОСОБА_3 ОСОБА_6 не наносив (а.с. 48-51 т. 2)
За висновком експерта № 89 від 30 березня 2026 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту, співпадає з тілесними ушкодженнями, які були у ОСОБА_6 на час медичного обстеження та під час звернення до лікарні (а.с.53-55 т. 2).
Крім того 08 квітня 2026 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 був проведений слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_3 надав показання, що 22 березня 2026 року о 10 год 00 хв, коли він та ОСОБА_6 перебували у дворі будинку АДРЕСА_1 , то між ними виникла сварка та він кинув на ОСОБА_6 металеву тарілку. Також на манекені ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_6 перебувала у положенні сидячи за столом на відстані 1 метру від нього, дещо зліва по відношенню до нього. Він, перебуваючи у положенні стоячи, взяв у праву руку металеву тарілку та кинув її у обличчя ОСОБА_6 . Металева тарілка влучила ОСОБА_6 у ліву надбрівну ділянку, від чого у вказаній ділянці у неї утворилася рана. Більше ударів ОСОБА_10 він не наносив (а.с. 132-137 т. 2).
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, – умисне легке тілесне ушкодження., що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу характеру вчинених ОСОБА_3 дій, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 73 т. 2), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 63 т. 2), є особою з інвалідністю (а.с. 62-63 т. 2), не працює, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе при призначенні йому покарання у виді пробаційного нагляду.
При цьому покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України дозволить забезпечити його належну поведінку. 
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп. Вказаний вирок набрав законної сили 17 жовтня 2025 року (а.с. 99-100 т. 2).
Як вбачається з листа Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 , який вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та засуджений до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп, взятий на облік 30 жовтня 2025 року.
У зв`язку з несплатною ОСОБА_11 штрафу на виконання вищевказаного вироку суду, органом пробації був отриманий виконавчий лист, який направлений для виконання до Конотопського відділу ДВС у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, де відкрите виконавче провадження № 80172894 (а.с. 42 т. 1).
Станом на 22 березня 2026 року ОСОБА_3 не відбув покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року, оскільки штраф у розмірі 850 грн 00 коп був ним не сплачений (а.с. 39 т. 1).
З листа Конотопського відділу ДВС у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23 червня 2026 року вбачається, що штраф в розмірі 850 грн 00 коп на виконання вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року був сплачений ОСОБА_11 : 06 травня 2026 року – 208 грн 05 коп, 16 червня 2026 року – 272 грн 78 коп та 19 червня 2026 року – 369 грн 17 коп (а.с. 92 т. 1) 
З Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження № 80172894 станом на 23 червня 2026 року завершено (а.с. 93 т. 1). 
За повідомленням Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_3 станом на 23 червня 2026 року відбув покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2025 року, оскільки штраф у розмірі 850 грн 00 коп ним сплачений. ОСОБА_3 знятий з обліку у Конотопському РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області 23 червня 2026 року (а.с. 100 т. 1).
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суд, викладену у постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 243/7758/20, відповідно до якої для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності:
- перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком;
- друга наявності невідбутої частини покарання (основного та (або) додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком.
Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.
Якщо на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення невідбутою частиною покарання за попереднім вироком було основне покарання у виді штрафу (ст. 53 КК України), яке на час ухвалення нового вироку вже відбуте, порядок та правила призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, визначені положеннями ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, не застосовуються.
Також суд враховує, що відповідно до правового висновку, зробленого Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду у постанові від 12 липня 2020 року у справі № 453/225/19, формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126 -1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. Тому при встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.
Кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу кримінального правопорушення.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. 
Оскільки у кримінальному провадженні потерпілою є ОСОБА_6 , з якому ОСОБА_3 проживає однією сім`єю, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, а тому суд в інтересах потерпілої, вважає за необхідне одночасно з призначенням ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, застосувати до нього обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направивши ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 застосований не був.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, - 
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, направивши його для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження негайно після його проголошення.   

Суддя                 ОСОБА_1