15.05.2026 
Справа № 337/6367/25
Провадження № 2/337/364/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерука І.Г.
з участю секретаря Роман Д.В.
представника позивача Янковського Я.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про скасування спадкового договору,
в с т а н о в и в :
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Янковський Я.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування спадкового договору від 16.12.2024 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним мешкає його син - ОСОБА_3 . С початку військового вторгнення військ російської федерації до України його син пішов добровольцем (25.02.2022 року) служити у військах Національної гвардії України. В травні 2025 року ОСОБА_1 отримав сповіщення, що син зник за особливих обставин при виконанні бойового завдання. Зараз ОСОБА_1 проживає у вказаній квартирі один. Тривалий час (більше 10 років) ОСОБА_1 має низку захворювань серед яких відсутність самостійного пересування за межами квартири, без допомоги сторонніх осіб (захворювання нервове, через смерть свого другого сина та дружини).
Отже син ОСОБА_1 служить, а він самостійно мешкає в квартирі (є мати та рідна сестра, але вони мешкають в Шевченківському районі м. Запоріжжя і фізично бачились не дуже часто). В цей час до нього стала часто приходити ОСОБА_2 . Вказану особу ОСОБА_1 знає з 2022 року. При знайомстві вона представилась ріелтором. Саме вона запропонувала йому здійснити обмін його трикімнатної квартири на її однокімнатну квартиру, яка знаходиться у будинку поруч. Без доплати. Договір міни було проведено у лютому 2022 року. Зараз ОСОБА_1 мешкає у квартирі яка раніше належала Відповідачці, а Відповідачка мешкає у квартирі яка раніше належала ОСОБА_1 ..
Побачивши, що ОСОБА_1 фактично залишився один, ОСОБА_2 стала відвідувати його, проводила бесіди, вказувала, що їй його дуже шкода, приносила алкоголь. В результаті чого він дізнався, що в грудні 2024 року склав на неї спадковий договір за яким після його смерті, автоматично, на наступний день, квартира переходить у власність ОСОБА_2 (про його складання ОСОБА_1 взагалі не пам`ятає про його наявність ОСОБА_1 повідомили сторонні особи, у вересні 2025 року).
Отримавши спадковий договір, від 16.12.2024 року, Відповідачка (в грудні 2024 року) виїхала до Італії де мешкає її неповнолітня донька та мати. Жодної допомоги вона Позивачу не надавала та і не збиралась надавати.
Факт наявності вказаного договору було виявлено випадково у вересні 2025 року (керівництво ОСББ побачили в реєстрі речових прав, що на квартиру накладено арешт. Спочатку подумали, що наклав суд через борги за комунальні платежі, але в подальшому було встановлено, що цю заборону наклала фізична особа, а саме ОСОБА_2 ).
Дізнавшись про те, що стороннім особам стало відомо про наявність «спадкового договору» ОСОБА_2 повернулась у жовтні 2025 року з Італії до України. В ході бесід з ОСОБА_1 вона повідомила, що склавши спадковий договір з ним вона взяла на себе «тягар» який не зможе виконати, бо фактично вона мешкає в Італії, там її родина (донька та мати).
Відповідно до умов договору Відповідачка повинна була: забезпечувати ОСОБА_1 медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів, за необхідності здійснювати лікарське обстеження, компенсувати вартість сплачених комунальних послуг, щомісячно, відповідно пред`явлених платіжних документів, забезпечувати щоденне належне харчування, забезпечувати вжиття заходів щодо особистої гігієни, один раз на тиждень здійснювати вологе прибирання у вищевказаній квартирі (пункт 6 спадкового договору). Жодних з цих пунктів ніколи не виконувались та і не могли виконуватись, бо Відповідачка одразу, після складання договору, виїхала за межі України.
03.11.2025 року ОСОБА_2 віддала ОСОБА_1 всі документи на його квартиру та повідомила, що разом з ним добровільно піде до нотаріуса і розірве спадковий договір. Також вона попросила можливість вивезти з квартири свої особисті речі, які вже знаходились у квартирі ОСОБА_1 
09.11.2025 року Відповідачка вивезла з квартири всі свої речі. Але добровільно до нотаріуса не з`явилась. Спочатку вона нібито хворіла, а потім взагалі виїхала до Італії повідомивши, що бажає там отримати громадянство і не може тривалий час мешкати за межами Італії.
Відповідно п. 8 вказаного спадкового договору «У разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувана, цей договір може бути розірвано у судовому порядку».
ОСОБА_2 взагалі не виконує умови спадкового договору, та не бажає добровільно його розірвати, отже ОСОБА_1 вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду.
Просить суд спадковий договір від 16.12.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. та зареєстрований в реєстрі №1457 та спадковому реєстрі №73453380 розірвати. Скасувати обмеження у вигляді заборони на відчуження майна у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яку винесла приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна 16.12.2024 року, за номером запису про обтяження 58022526.
05.12.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. завірені копії спадкового договору №1457 від 16.12.2024 року з винесеним до нього обтяженням щодо заборони відчуження на майно.
13.02.2026 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. надійшла завірена копія спадкового договору №1457 від 16.12.2024 року
Ухвалою від 25.02.2026 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті.
Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки листом рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу відповідачки, та шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надала.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Матеріали справи містять заяву третьої особи приватного нотаріуса Корнієнко Я.С. про розгляд справи за її відсутності. 
Представник позивача вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки та третьої особи з ухваленням заочного рішення. 
Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з мотивів викладених у позові, також вказав, що умови спадкового договору укладеного в грудні 2024 року не виконувались, відповідачка фактично проживає в Італії, приїхала до України у жовтні 2025 року, зняла з картки позивача грошові кошти і виїхала до Італії у листопаді 2025 року. Також зазначив, що відповідачка не сплачувала жодних комунальних платежів. Позивач потребує стороннього догляду. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_5 знає 10-15 років ті їй спочатку належала квартира АДРЕСА_3 . Позивача ОСОБА_6 знає років два, він проживає у квартирі один його син служить в ЗСУ. Відповідачка приїжджає раз на рік, так як мешкає в Італії куди виїхала в 2022 році на початку війни. Свідок знає про укладення спадкового договору між сторонами. Дізналась про це від голови правління ОСББ. Відповідачка ОСОБА_7 не опікувалась позивачем не прибирала у квартирі. Сама свідок разом із сусідкою носила позивачу їжу. Останній раз свідок бачила відповідачку восени 2025 року. Позивач казав, що відповідачка зняла з його картки велику суму грошей.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_7 знає з 1995 року, а позивача знає ще раніше. Відповідачка поселила позивача у квартирі і поїхала до Італії з дочкою. За час війни вона приїжджала два рази, останній раз у грудні 2025 року. Про спадковий договір дізналась від голови ОСББ. Відповідачка не доглядала позивача, не прибирала, не готувала їжу, не опікувалась позивачем. Позивач казав, що вона зняла з його картки гроші які присилав його син. До позивача приїжджає племінник з дружиною і допомагають йому. 
Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Як вказано у ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору міни від 16.02.2022 року ОСОБА_2 обміняла належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 на квартиру за адресою АДРЕСА_4 яка належала ОСОБА_1 .
Таким чином позивач ОСОБА_1 являється власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Відповідно до спадкового договору від 16.12.2024 року, ОСОБА_2 зобов`язується виконувати розпорядження  ОСОБА_1  і в разі його смерті набуває право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
Спадковий договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. і зареєстрований в реєстрі за №1457.
Також приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. у зв`язку з посвідченням спадкового договору наклала заборону відчуження квартири за адресою АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 до виконання, припинення чи розірвання договору. Заборона зареєстрована у реєстрі за № 1458.
Відповідно до ст. 1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.
Згідно до п. 6 спадкового договору від 16.12.2024 року, за життя Відчужувача на Набувача за цим договором покладається обов`язок виконувати такі розпорядження Відчужувача: забезпечувати Відчужувача медикаментами, лікарськими засобами згідно з рекомендаціями лікаря, незалежно від вартості таких медикаментів, лікарських засобів; за необхідності здійснювати медичне обстеження; компенсувати вартість сплачених комунальних послуг, щомісячно, відповідно до пред`явлених платіжних документів; забезпечувати щоденне належне харчування; забезпечувати вжиття заходів щодо особистої гігієни; один раз на тиждень здійснювати вологе прибирання у вищевказаній квартирі; у разі смерті Відчужувача, Набувач зобов`язана поховати його. 
Згідно до п. 6 спадкового договору від 16.12.2024 року, у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача, цей договір може бути розірваний у судовому порядку. У разі виникнення спорів за цим Договором сторони врегульовують їх шляхом переговорів. Якщо протиріччя не вдається владнати, спори вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно до 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Відповідно до витягу до ЄРДР № 12025082070001055 від 02.12.2025 року внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про те, що в період часу з 29.08.2025 року по 23.10.2025 року невідома особа здійснила крадіжку грошових коштів з банківської карти шляхом зняття коштів у банкоматах на загальну суму близько 180000 грн. 
Медичні документи(висновки), а саме магнітно-резонансні томографії головного мозку, висновки невропатолога, свідчать про наявність у ОСОБА_1 захворювань і необхідність прийому певних лікарських засобів. Фіскальні чеки надані позивачем вказують на самостійне придбання ним ліків. Скріншоти надані позивачем свідчать про наявність заборгованості по комунальним платежам, у тому числі за розподіл природного газу, електричну енергію, внески по утриманню будинка, газопостачання, постачання теплової енергії, централізоване водопостачання і водовідведення, вивіз сміття.
Поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_8 встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 з 2022 року проживає в Італії, приїжджає в м. Запоріжжя один - два рази на рік, не опікується не доглядає позивача, не прибирає у квартирі, не готує йому їжу. 
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч.1,2 ст.614 ЦК України).
З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти в суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.
З наданих суду доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є особою похилого віку, має захворювання, та внаслідок цього потребує сторонньої допомоги.
Уклавши спадковий договір, позивач мав обґрунтовані сподівання на отримання допомоги від відповідачки у спосіб, визначений у договорі.
Доказів на підтвердження виконання умов договору, відповідачкою суду не надано. Обставин, які б беззаперечно підтверджували, виконання останньою умов спадкового договору або неможливості вчинення таких дій, матеріали справи не містять.
Суд бере до уваги, що обов`язки набувача за спадковим договором мають особистий, тривалий та безперервний характер і спрямовані на забезпечення інтересів відчужувача, який вочевидь потребує стороннього догляду та допомоги. Систематичне та тривале невиконання таких обов`язків, підтверджене належними та допустимими доказами, суд оцінює як істотне порушення умов спадкового договору у розумінні статей 1308 та 651 ЦК України, оскільки внаслідок цього позивач значною мірою позбавлений того, на що він розраховув при укладенні договору.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 355/385/17 зазначено, що відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
У постанові від 21 листопада 2023р. у справі № 642/4184/21 року Верховний Суд вказує, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2022 року у справі №761/2536/18, постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 699/396/21.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного наданого суду доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).
Керуючись ст. 89, 141, 229, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору - задовольнити повністю.
Розірвати спадковий договір від 16.12.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яною Станіславівною зареєстрований в реєстрі за №1457.
Зняти заборону відчуження квартири за адресою АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. від 16.12.2024 року у зв`язку з посвідченням спадкового договору і зареєстровану в реєстрі за №1458.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про сторін і учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_4 . 
Третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна, адреса: м. Запоріжжя вул. Василя Сергієнка, буд. 15, приміщення 69, тел. НОМЕР_5 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 

Суддя: І.Г.Кучерук