Справа № 539/117/26
Провадження № 2/549/104/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року 
Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючої судді Василюк Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Давиденко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 05.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №05309-07/2024, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1000,00 грн, строком на 120 днів. Процентна ставка встановлена у розмірі 1,5 % за 1 (один) день у межах строку кредиту.
Вказаний договір укладений між сторонами в електронному вигляді.
Крім того, 05.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №04480-07/2024, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000,00 грн, строком на 120 днів. Процентна ставка встановлена у розмірі 1,5 % за 1 (один) день у межах строку кредиту.
Через невиконання своїх обов`язків, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором №05309-07/2024 у розмірі 4120,00 грн, яка складається з: 1000 грн - заборгованість за кредитом; 1770,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами); за кредитним договором №04480-07/2024 у розмірі 32960,00 грн, яка складається з: 8000 грн - заборгованість за кредитом; 14160,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 10800,00 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами)
30 жовтня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за договором № 04480-07/2024 та договором №05309-07/2024 перейшло до позивача.
Отже, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в загальній сумі 37080,00 грн., крім того просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Також в ухвалі про відкриття провадження було задоволено клопотання представника позивача та витребувано в АТ "ПУМБ" (ЄДРПОУ: 14282829, електронна адреса: info@fuib.com, місце реєстрації: 04070, Україна, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:
1. Інформацію: 
- чи емітована платіжна карта № НОМЕР_1 , на яку були перераховані кредитні кошти на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 за 05.07.2024;
- чи міститься у анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер телефону « НОМЕР_3 » та відомості про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за 05.07.2024.
Ухвалою суду від 18 травня 2026 року відзив на позовну заяву повернуто відповідачу без розгляду.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ЕЛ.ЕН.ГРУП» не з`явився, однак в позові міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за адресою місця проживання за зареєстрованим місцем проживання, що згідно ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи.
Ухвалою від 18 травня 2026 року було повернуто без розгляду поданий відповідачем відзив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 05.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №05309-07/2024.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, датою надання кредиту є 05.07.2024. Дата погашення кредиту 01.11.2024.
Згідно з п.1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Відповідно до п.1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_4 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Відповідно до п.2.2. Кредитного договору Видача кредиту Відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (надалі- Сайт Товариства). 
Вказаний кредитний договір був підписаний шляхом введення одноразового ідентифікатора W3250.
Відповідно до інформації ТОВ «Пейтек» від 20.05.2025р., 05.07.2024 о 20:15:01 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , через систему ТОВ «Пейтек» були зараховані кошти в сумі 1000 грн. 
05.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04480-07/2024.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
У п. 1.2. Кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів, датою надання кредиту є 05.07.2024. Дата погашення кредиту 01.11.2024.
Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. У п. 1.4.1. Кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору.
Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5355-28хх-хххх-1566 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Видача кредиту Відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (надалі- Сайт Товариства). (п. 2.2. Кредитного договору).
Відповідно до інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.05.2025, 05.07.2024 о 07:30:00 на картковий рахунок № НОМЕР_5 хх-хххх-1566, через систему іРау.ua були зараховані кошти в сумі 8000,00 грн.
Вказаний кредитний договір був підписаний шляхом введення одноразового ідентифікатора W1564.
30.10.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було укладено договір факторингу № 30102024, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.
Згідно з витягом з Акту приймання-передачі прав № 1 від 30.10.2024 до договору факторингу № 30102024 від 30.10.2024, до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги за договором № 05309-07/2024, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму 4120,00 грн.
З інформації, наданої суду АТ «ПУМБ» на виконання ухвали від 04.03.2026, вбачається, що у банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_6 до рахунку № НОМЕР_7 . У банку за ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_3 . У договорах про надання фінансового кредиту від 05.07.2024 №05309-07/2024 та №04480-07/2024 вказано також цей наведений номер телефону. 05.07.2024 на вказану банківську картку було здійснено успішну транзакцію та зараховано кошти в сумі 1000,00 грн. та 8000,00 грн., деталі операції: IPAY/UA 07:30:00 та PT_SUNCREDIT 20:15:01.
Також, згідно з витягом з Акту приймання-передачі прав № 1 від 30.10.2024 до договору факторингу № 30102024 від 30.10.2024, до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги за договором № 04480-07/2024, укладеним з ОСОБА_1 на загальну суму 32960,00 грн.
Відповідно розрахунку за кредитним договором № 05309-07/2024 від 05.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 по вказаному договору за період з 05.07.2024 по 30.10.2024 становить 4015 грн., яка складається з: 1000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 1770,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами).
Відповідно розрахунку за кредитним договором № 04480-07/2024 від 05.07.2024, заборгованість ОСОБА_1 по вказаному договору за період з 05.07.2024 по 30.10.2024 становить 32960,00 грн., яка складається з: 8 000 грн. - заборгованість за кредитом; 14160,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 10800,00 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Підсумовуючи викладене, суд встановив, що на порушення умов договорів, відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконував, заперечень щодо зарахування на його банківський рахунок кредитних коштів не надав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за договором № 05309-07/2024 від 05.07.2024, яка складається з тіла кредиту - 1000,00 грн. та відсотків - 1770,00 грн., а також за договором № 04480-07/2024 від 05.07.2024, яка складається з тіла кредиту - 8000,00 грн. та відсотків - 10800,00 грн. у зв`язку з чим, суд вважає, задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Щодо вимоги про стягнення пені (штрафів), суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022р. № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022р. до теперішнього часу.
Керуючись вказаними нормами закону, а також встановивши, що позивач, окрім заборгованості за тілом кредиту та відсотками, просив стягнути пеню в розмірі 1350,00 грн. за договором № 05309-07/2024 від 05.07.2024 та пеню в розмірі 10800,00 грн. за договором № 04480-07/2024 від 05.07.2024, яка відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України підлягає списанню кредитодавцем, суд вважає вказані вимоги необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підлягає частковому задоволенню у загальному розмірі 24930,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем було сплачено 2662,40 грн. судового збору, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Проте, оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1789,93 грн. (2662,40 х 67,23 %). Розмір заявлених вимог - 37080,00 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню - 24930,00 грн. (67,23%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом - 2662,40 грн. 
Представник позивача просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Відповідач не висловив своїх заперечень проти вимог позивача щодо розміру витрат за надання правничої допомоги.
Оскільки позов задоволено частково, зазначені витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 4706,1 грн. (7000,00 грн х 67,23%).
Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,280-282ЦПК України, суд,
ухвалив :
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 10., код ЄДРПОУ 41240530) до ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛ.ЕН.ГРУП" заборгованість у розмірі 24930 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛ.ЕН.ГРУП" судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1789 (одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 93 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛ.ЕН.ГРУП", судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4706 (чотири тисячі сімсот шість) гривень 10 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Чорнухинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василюк Т. М