ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/3149/26

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить:
-визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 що полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 56908,12 грн та зайво утриманого військового збору в розмірі 3,5% в сумі 10021,35 грн при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 - протиправною;
-стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 56908,12 грн та військового збору в розмірі 3,5% в сумі 10021,35 грн, утриманих з донарахованої йому суми грошового забезпечення 385769,14 грн на виконання рішень суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24. Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позов, в якому заперечує в повному обсязі обґрунтування та докази, викладені у позовній заяві ОСОБА_1 , вважає їх безпідставними та такими що не відповідають дійсності. Позивач проходив службу при Військові частині НОМЕР_1 та військовій частині НОМЕР_2 , яка перебувала у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні при військовій частині НОМЕР_1 . Жодна зі справ №620/14125/24, від
17.10.2025 у справі №620/15384/24, від 13.08.2025 у справі № 620/14388/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 не відповідає в повній мірі критеріям щодо отримання ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн в розрахунку за місяць в період часу з 09.07.2022 (дата набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану»), так як позовні вимоги в даних справах не є предметом спору в повній мірі щодо безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України
позивачем, а отже вважаємо, що у позивача підстави, для компенсації стягнутого з нього військового збору та суми податку на доходи фізичних осіб – відсутні.
Позивачем подана відповідь на відзив на позов, в якій звертає увагу суду, що відповідачем при проходженні ним військової служби в період, з 25.02.2022 по 19.05.2023, щомісячно з його грошового забезпечення утримувався військовий збір в розмірі 1,5%, при цьому вказує. що відповідач у відзиві на позов не заперечує право позивача на отримання ним компенсації податку з доходів фізичних осіб. А отже можна зробити висновок про наявність у спірних правовідносинах протиправності в невиплаті позивачу зайво утриманого з його грошового забезпечення військового збору в розмірі 3,5% в розмірі 13 502,00 грн.
Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких вказує, що у позивача підстави, для компенсації стягнутого з нього військового збору та суми податку на доходи фізичних осіб – відсутні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період, зокрема, з 25.02.2022 по 16.09.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , а в період з 17.09.2022 по 09.09.2024 у Військовій частині НОМЕР_2 що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами.
Військова частина НОМЕР_2 є відокремленим підрозділом Військової частини НОМЕР_1 і перебуває на її фінансовому забезпеченні.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2024 №255 позивач з 09.09.2024 виключений зі списків Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку зі звільненням у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-321/65/дск, директиви командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-22/ДСК, наказу начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.05.2025 №56/ДСК/нод, наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 11.07.2025 №147, наказу командира військової частити НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 17.07.2025 №275 - Військова частина НОМЕР_2 , яка перебувала у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_1 , була переведена з II діючого штату на новий штат військової частини НОМЕР_1 та з анулюванням найменування Військової частини НОМЕР_2 і коду ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
31.01.2026 відповідачем проведено нарахування і виплату грошового забезпечення позивачу у сумі 277 278,75 грн виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 13.08.2025 по справі №620/14388/24 , від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, від 13.08.2025 у справі № 620/14388/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24, що підтверджується розшифровкою від Військової частини НОМЕР_1 :
від 13.08.2025 по справі №620/14388/24 на суму 69 612,90 грн, згідно довідки-розрахунку з цих коштів утримано ПДФО - 12 530,32 грн, військовий збір - 3 480,65 грн, та перераховано на картковий рахунок позивача сума 53 601,93 грн;
- від 25.09.2025 по справі №620/14125/24 та від 20.10.2025 по справі №620/14323/24 на суму 204 682,91 грн, згідно довідки-розрахунку з цих коштів утримано ПДФО -36 842,92 грн, військовий збір - 10 234,13 грн, та перераховано на картковий рахунок позивача сума 157 605,85 грн: (у зв`язку з округленням в довідці-розрахунку вказано суму на картковий рахунок 157 605,86 грн);
- від 17.10.2025 по справі №620/15384/24 на суму 85 806,45 грн, згідно довідки- розрахунку з цих коштів утримано ПДФО - 15 445,16 грн, військовий збір - 4 290,32 грн, та перераховано на картковий рахунок позивача сума 66 070,97 грн.
Позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Щодо позовної вимоги стосовно грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб, утриманого із грошового забезпечення, нарахованого за час служби до дня виключення зі списків особового складу на виконання судових рішень суд зазначає наступне.
Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, затверджені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).
Відповідно до пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
За приписами частин 4-6 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
З системного аналізу правових норм у цій справі вбачається, що виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат здійснюється при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.
У постанові від 27.07.2023 у справі № 380/813/22 Верховний Суд вказував на те, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 29.07.2020 у справі № 814/142/17 та від 08.02.2023 у справі № 420/9834/22, від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 27.09.2023 у справі №420/23176/21, від 31.01.2024 у справі №320/6441/22, від 18.04.2024 у справі №160/10789/22 та від 30.04.2024 у справі №360/700/23.
З урахуванням наведеного правового регулювання, суд вважає, що нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу на виконання судових рішень у справах №620/14125/24, №620/14323/24, №620/15384/24 має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44, проте відповідач свій обов`язок щодо виплати компенсації на суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, не виконав.
Проте суд вважає, що одночасно з виплатою позивачу грошового забезпечення йому також повинна була бути виплачена грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з його грошового забезпечення.
Доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати грошової компенсації податку на доходи фізичних осіб суд вважає безпідставними, оскільки несвоєчасна виплата належних позивачу коштів сталась з вини відповідача, що встановлено рішеннями суду, і так як відповідач не довів правомірності дій/бездіяльності і доводи позивача належними доказами не спростував, підстави для виплати грошової компенсації податку - наявні, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню за обґрунтованістю шляхом визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 протиправною та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із грошового забезпечення, нарахованого за час служби до дня виключення зі списків особового складу на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24. 
Позовна вимога про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію суми податку на доходи фізичних осіб у сумі 56908,12 грн не підлягає задоволенню, оскільки розрахунок компенсації суми податку на доходи фізичних осіб належить до обов`язку Військової частини НОМЕР_1 , а не адміністративного суду. 
Щодо вимоги про повернення та виплати стягнутого з грошового забезпечення позивача військового збору % в сумі 10021,35 грн при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 та стягнення з відповідача 10021,35 грн суд зазначає наступне. 
Відповідно до п. 16-1 підрозд. 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1 підп. 1.1 п. 16-1 підрозд. 10 розд. ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.
Згідно з підп. 162.1.1. п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Відповідно до підп. 1 підп. 1.2 п. 16-1 підрозд. 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.
Підпунктом 163.1.1 п. 163.1 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Згідно з підп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Ставка військового збору становить, зокрема для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту (підпункт 1 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).
Так, відповідно до Закону України №4015-IX від 10.10.2024 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" (набрав чинності 01.12.2024) збільшено ставку військового збору з 1,5 % до 5 % від оподатковуваного доходу фізичних осіб.
При цьому Законом України №4113 від 04.12.2024"Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" уточнений перелік доходів військовослужбовців, до яких застосовується ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.
Відповідно до підпункту 4 підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначена ставка військового збору застосовується до доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Кодексу) військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №4113 від 04.12.2024 зміни до пунктів 16-1 і 25 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" від 10 жовтня 2024 року № 4015-IX.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.10.2024 №4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» встановлено, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
Отже оскільки Закон України №4015-IX від 10.10.2024 набрав чинності 01.12.2024, то зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України внесені Законом України №4113 від 04.12.2024 щодо ставки військового збору у розмірі 1,5 відсотка застосовуються з 01.12.2024.
Як встановлено судом, на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 відповідач виплатив позивачу грошове забезпечення з утриманням з нарахованого доходу військового збору за ставкою 5% .
Разом з тим, до доходу позивача, в силу положень Податкового кодексу України, має застосовуватись ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка, тобто відповідач безпідставно та надмірно утримав зайві 3,5 % військового збору з доходу позивача.
За таких обставин, дії відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 5% з суми, замість 1,5 % виплаченого грошового забезпечення, є протиправними.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що відповідачем при виплаті позивачу грошового забезпечення неправомірно застосовано ставку військового збору у розмірі 5 відсотків, тоді як до такого доходу відповідно до положень Податкового кодексу України підлягала застосуванню ставка військового збору у розмірі 1,5 відсотка.
За таких обставин суд дійшов висновку позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання дій Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання військового збору у розмірі 5 відсотків з суми, виплаченого 31.01.2026 ОСОБА_1 , грошового забезпечення на виконання рішень суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 протиправними та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір у розмірі 3,5 відсотків з донарахованої йому суми грошового забезпечення на виконання рішень суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24. 
Позовна вимога про стягнення з грошового забезпечення позивача військового збору в сумі 10021,35 грн суд не підлягає задоволенню, оскільки розрахунок військового збору здійснює роботодавець, а саме Військова частина НОМЕР_1 , а не адміністративний суд.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Правові підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, від 13.08.2025 у справі № 620/14388/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 протиправною.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію податку на доходи фізичних осіб, утриманого із грошового забезпечення, нарахованого за час служби до дня виключення зі списків особового складу на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24, від 13.08.2025 у справі № 620/14388/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24. 
Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання військового збору у розмірі 5 відсотків з суми, виплаченого 31.01.2026 ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24 протиправними.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір у розмірі 3,5 відсотків з донарахованої йому суми грошового забезпечення на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №620/14125/24, від 17.10.2025 у справі №620/15384/24 та від 20.10.2025 у справі №620/14323/24. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_5 ).

Суддя В.В. Падій