Справа № 161/11393/25  Провадження №33/802/34/26 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23.05.2025 о 22.43 на трасі М-19 в с. Крупа Луцького району Волинської області, керував транспортним засобом Peugeot 407, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі КП ВОПЛ ЦТЗ, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.5 ПДР України, відмовився.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що йому не було надано жодних обґрунтованих пояснень чи доказів нібито вчиненого ним порушення ПДР. Вказує на те, що його поведінка була абсолютно коректною, мова чіткою, що спростовує вказані у постанові ознаки алкогольного сп`яніння. Зазначає, що розгляд справи 24.10.2025 за його відсутності відбувся з прямим порушенням вимог ч.1 ст.268 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується листом про дату розгляду справи від 30.04.2026 (а.с.98). 
Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, однак було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 339940 від 24.05.2025, складеним відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1,2); довідкою УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції від 26.05.2025 (а.с.3), з якої слідує, що ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП; 24.08.2022 отримав посвідчення водія на керування транспортним засобом (категорії В, В1, С, С1); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 23.05.2025 (а.с.4), з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2025 (а.с.5), з якого слідує, що ОСОБА_1 було направлено на огляд до медичного закладу КП ВОПЛ ЦТЗ, оскільки від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він відмовився; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 268 від 23.05.2025, складеним КП ВОПЛ ЦТЗ (а.с.6), з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; рапортом поліцейського інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП капітана поліції І. Гапонюка від 24.05.2025 (а.с.7), з якого слідує, що 23.05.2025 о 22.43, під час несення патрулювання у складі екіпажу «Цунамі-107», в с. Крупа Луцького району було виявлено автомобіль Peugeot 407, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого порушив п.9.2б ПДР. Після зупинки транспортного засобу, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, повідомивши, що хоче пройти освідування в медичному закладі. Проте пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4803295 від 24.05.2025, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.8). Вказана постанова є чинною; відеозаписами із нагрудних боді-камер працівників поліції (а.с.9), а також іншими матеріалами справи.
Є голослівними доводи апелянта про те, що місцевий суд безпідставно розглянув справу без його участі з огляду на таке.
Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується смс-сповіщенням (судовою повісткою), яке було отримано останнім 06.10.2025 року (а.с.46) та листом, який направлявся останньому на його електронну адресу, зазначену у його заявах та клопотаннях (а.с.44, 47).
Однак, ОСОБА_1 24 жовтня 2025 року в судове засідання у суд першої інстанції не з`явився та в чергове подав клопотання про зупинення справи, клопотання аналогічного змісту вже заявлялося ОСОБА_1 17.06.2025 (а.с.14-15), у його задоволенні було відмовлено постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2025 (а.с.25).
Разом з тим, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2025 ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, яка постановою Волинського апеляційного суду від 14.07.2025 повернута особі, яка її подала.
Таким чином, місцевий суд не вбачав підстав для відкладення розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 , оскільки клопотання аналогічного змісту направлялося ним на адресу суду неодноразово (а.с.21, 29, 35, 41, 48-50), судові засідання призначені на 19.06.2025, 11.07.2025, 31.07.2025, 29.09.2025 відкладалися, ОСОБА_1 роз`яснювалося його право на залучення до участі у справі захисника, або ж на подання письмових пояснень з приводу обставин, які є предметом розгляду даної справи, а також на подання клопотання про закриття провадження у справі у разі існування відповідних правових підстав.
Відтак, станом на дату винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було забезпечено достатньо процесуального часу для формування своєї правової позиції, останній мав можливість заявити усі необхідні, на його думку, клопотання, у тому числі й клопотання про закриття провадження у справі, або ж подати письмові пояснення по суті інкримінованого правопорушення.
Враховуючи, що положеннями ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою і справа за ч.1 ст.130 КУпАП до таких не відноситься, суд першої інстанції прийшов до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 ..
З такими висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції. 
З врахуванням вказаних обставин, така процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчить про його небажання брати участь в розгляді справи та намагання уникнути останнім адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому суд обґрунтовано та підставно розглянув справу без його участі.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Як вбачається з відеозапису бодікамери поліцейського, зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , оскільки ним було порушено ПДР, поліцейським в ході спілкування із водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для виявлення стану сп`яніння, як на місці зупинки так і у медичному закладі, останній відмовився від проходження огляду на місці зупинки, однак погодився пройти його у медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 було доставлено до лікарні, однак і там він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Йому було роз`яснено його права та обов`язки, складено протокол щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9). 
Такі дії ОСОБА_1 були правильно кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР, тобто відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, то поліцейський мав право запропонувати останньому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан такого сп`яніння, а водій, в свою чергу, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним судом не беруться до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було надано жодних обґрунтованих пояснень чи доказів нібито вчиненого ним порушення ПДР, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на вчинення останнім адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується тверджень ОСОБА_1 про можливість застосування в даній справі положень ст.38 КУпАП щодо нього, оскільки на час розгляду справи апеляційним судом минули строки накладення адміністративного стягнення, визначені даною нормою закону, то вони не заслуговують на увагу, так як суперечать матеріалам справи та вимогам ч.6 ст.38 КУпАП.
Так, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, було вчинено ОСОБА_1 23 травня 2025 року (а.с.1).
Приписами ч.6 ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року (а.с.54-56).
Отже, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено в межах строку, визначеного ч.6 ст.38 КУпАП, тому в даному випадку відсутні законні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання  ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами. 
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, і були безумовними підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. 
Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.
На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов