Справа № 212/9650/25
2-о/214/21/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
19 травня 2026 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Ковтун Н.Г.
за участю секретаря судового засідання – Фартушної Є.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради про встановлення юридичного факту, -

встановив:
20 серпня 2025 року до Покровського районного суду місті Кривого Рогу надійшла вищевказана заява, яка в 08 вересня 2025 року була уточнена та відповідно до якої ОСОБА_1 просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем – батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вказав наступне, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_2 . Після смерті відкрилася спадщина. У травні 2025 року, заявник , як спадкоємець першої черги звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Маховської С.Л. з документами для оформлення спадщини, після смерті батька. 
Однак, 23 травня 2025 року постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття заявником спадкового майна. 
Після того, як батько розлучився з матір`ю заявником разом з родиною переїхали до останнього для підтримки, з кінця 2018 по 07 травня 2021 –мешкали за адресою АДРЕСА_2 . 
З метою захисту своїх прав останній зврнувся до суду з вищевказаною заявою. 
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 16 вересня 2025 року справу передано за підсудністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2025 року справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2025 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 правом присутності не скористався надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просить задовольнити.
Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Сириця Ю.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Представник виконавчого комітету Покровської районної у місті ради Криворучко І.М. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 травня 2021 року, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Згідно акту складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 дійсно проживав разом зі своїм баьком ОСОБА_2 з 2018 по ІНФОРМАЦІЯ_1 на день його смерті у квартирі АДРЕСА_1 .
Відповідно до матеріалів спадкової справи № 29/2025 є спадкоємцем ОСОБА_1 .
Встановлення фактів спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадщини після смерті батька.
Суд не вбачає наявність будь-якого спору про право у даному випадку.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
При цьому, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьоюстатті 1268 ЦК Україниобставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Згідно з пп.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.
Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.
Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів.
Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку спадкодавця спільно, знайшов своє підтвердження у досліджених матеріалах справи.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.
Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме: його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради про встановлення юридичного факту - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем – батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації за адресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ..
Заінтересована особа: Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, ЄДРПОУ 04052531, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2.
Заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, ЄДРПОУ 05410872, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32

Суддя Ковтун Н.Г.