06.05.2026 Справа № 756/1704/26
Справа пр. № 2/756/4107/26
ун. № 756/1704/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
06 травня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2026 року позивач ТОВ "Юніт Капітал" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 153844, згідно з умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" надало позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 29412,00 грн на строк 273 дні. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,1 % річних. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить один раз на місяць. Комісія за надання кредиту складає 4411,80 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15 % від загальної суми кредиту.
Відповідач не дотримувався умов кредитного договору, своєчасно не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним.
Заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 становить 10809,11 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9806,43 грн, проценти за користування кредитом у сумі 1,68 грн, комісія у сумі 401,00 грн, штрафні санкції у сумі 600,00 грн.
За договором про факторингу від 16 квітня 2025 року № 16042025, укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844.
За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 у сумі 10809,11 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9806,43 грн, проценти за користування кредитом у сумі 1,68 грн, комісія у сумі 401,00 грн, штрафні санкції у сумі 600,00 грн, а також присудити з нього судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.
Також, вказаною ухвалою витребувано в АТ КБ "ПриватБанк" належним чином засвідчені документи з інформацією, чи була емітована АТ КБ "ПриватБанк" банківська карта - маска картки № НОМЕР_5 на ім`я  ОСОБА_1 ; чи є/був номер мобільного телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за банківським рахунком клієнта  ОСОБА_1 , до якого емітовано картку - маска картки № НОМЕР_5; чи були зараховані кошти у сумі 10,64 грн на банківський рахунок клієнта  ОСОБА_1  до якого емітовано картку - маска картки № НОМЕР_5, за період з 17 вересня 2024 року до 22 вересня 2024 року; виписку з банківського рахунку клієнта  ОСОБА_1 , до якого емітовано картку - маска картки № НОМЕР_5, за період з 17 вересня 2024 року до 22 вересня 2024 року.
Зазначена ухвала була надіслана відповідачу за адресою, за якою зареєстроване її місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 18 березня 2026 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання.
Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 18 березня 2026 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19).
У строк, визначений ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 
20 лютого 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Юніт Капітал" до суду не подав.
02 квітня 2026 року АТ КБ "Приватбанк" надало суду витребувані докази.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Судом з`ясовано, що 17 вересня 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про споживчий кредит № 153844, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" зобов`язалось надати позичальнику ОСОБА_1 кредит на строк 273 дні до 17 вересня 2024 року. Сума кредиту становить 29412,00 грн та надається в такому порядку: у розмірі 24989,56 грн - для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит від 14 червня 2024 року № 143591; у розмірі 10,64 грн - на рахунок/картку позичальника № НОМЕР_5; у розмірі 4411,80 грн - шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 договору. 
Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений. 
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня
2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від
01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі
№ 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" виконало умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 24989,56 грн, з яких 24989,56 грн зараховано на погашення заборгованості позичальника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 14 червня 2024 року № 143591; 4411,80 грн зараховано на погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 договору про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844. Кредитні кошти у сумі 10,64 грн були зараховані на банківський рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ "ПриватБанк", до якого емітовано картку №  НОМЕР_3 (а. с. 74-75). 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позичальник ОСОБА_1 не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустив заборгованість за договором про споживчий кредит від 17 вересня
2024 року № 153844, зокрема за тілом кредиту - у сумі 9806,43 грн.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 2.3 договору про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року
№ 153844 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки - фіксована.
Договір про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування".
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Зважаючи на те, що договір про споживчий кредит № 153844 укладено 17 вересня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК) / t ? 100 %, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування").
Денна процентна ставка, розрахована за формулою, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", складає 0,0552 % (4433,13 грн / 29412,00 грн / 273 днів х 100 % = 0,0552 %), що не перевищує максимального розміру, встановленого у п. 5
ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".
Проценти за користування кредитом нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування, виходячи з розміру процентної ставки, яка не перевищує максимального розміру денної процентної ставки за користування кредитом, визначеної п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". 
Розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати процентів за користування кредитом становить 1,68 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку чи іншій кредитній установі встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (кредитною установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (у тому числі і в судовому порядку).
Відповідно до п. 2.4 договору про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року
№ 153844 знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Комісія за надання кредиту складає 4411,80 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15,00 % від загальної суми кредиту (п. 2.5 договору про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844).
Розмір комісій не був прихованим. Так, позичальник ОСОБА_1 ознайомився і погодився з ними, підписуючи кредитний договір, та в подальшому не оспорював їх в судовому порядку. 
Розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати комісії за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 становить 401,00 грн.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
За положеннями п. 2.10 договору про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року
№ 153844, якщо позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку згідно з чинним законодавством, зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 200,00 грн, а в подальшому, починаючи з 7-го дня, пеню в розмірі, що становить 20,00 грн за кожний календарний день прострочення, та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. 
Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимоги про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 600,00 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від
17 вересня 2024 року № 153844 становить 10209,11 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 9806,43 грн, проценти за користування кредитом у сумі 1,68 грн, комісії у сумі 401,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На підставі договору факторингу від 16 квітня 2025 року № 16042025 ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" відступило право вимоги до позичальника
 ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 позивачеві.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)
(ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від
10 вересня 2025 року № 10/09/25-02, укладений між ТОВ "Юніт Капітал" та адвокатським бюро "Соломко та партнери", акт прийому-передачі наданих послуг від 25 листопада
2025 року.
В акті прийому-передачі наданих послуг зазначено, що адвокатським бюро "Соломко та партнери" надано клієнту ТОВ "Юніт Капітал", а клієнт отримав такі послуги: 1) складання позовної заяви ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (витрачено 2 год, вартість послуги - 5000,00 грн); 2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 (витрачено 2 год, вартість послуги - 1000,00 грн); 3) підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 (витрачено 1 год, вартість послуги - 500,00 грн); 4) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 (витрачено 1 год, вартість послуги - 500,00 грн). Загальна вартість послуг - 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України") від 23 січня 2014 року зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від
19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада
2022 року у справі № 922/1964/21.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Ураховуючи те, що обставини справи є стандартними для ТОВ "Юніт Капітал" та адвокатського бюро "Соломко та партнери" (стягнення заборгованості за кредитним договором), обсяг доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є типовими у переважній більшості таких справ, послуги щодо вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 тривалістю 2 год не можна вважати необхідними та обґрунтованими за критерієм їх неминучості. Ці послуги охоплюються складанням позовної заяви ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (тривалість 2 год, вартість - 5000,00 грн). 
Отже, виходячи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг та їх необхідності, обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у сумі
6000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" компенсації підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 5666,95 грн (10209,11 грн / 10809,11 грн х 6000,00 грн = 5666,95 грн). 
Також суд присуджує з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2287,94 грн. (10209,11 грн / 10809,11 грн х 2422,40 грн = 2287,94 грн).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 553, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054-10561 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (місцезнаходження: 01133, Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 43541163)заборгованість за договором про споживчий кредит від 17 вересня 2024 року № 153844 у сумі 10209 (десять тисяч двісті дев`ять) гривень 11 (одинадцять) копійок, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 9806 (дев`ять тисяч вісімсот шість) гривень 43 (сорок три) копійки, процентів за користування кредитом у сумі 1 (одна) гривня 68 (шістдесят вісім) копійок, комісії у сумі 401 (чотириста одна) гривня 00 (нуль) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (місцезнаходження: 01133, Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 43541163)судовий збір у сумі 2287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5666 (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Тарас АНДРЕЙЧУК