БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541
№ провадження 2/356/391/26 
Справа № 356/390/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2026 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко  І. О.
за участю секретаря Мелещенко В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 03.06.2017 Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №39. Також просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь, ОСОБА_1 , аліменти частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем 03.06.2017 був укладений шлюб. У період шлюбу народилась ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося, почуття поваги, любові, довіри взаємоповаги зникло. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться;шлюбні відносини фактично припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, час на примирення не потрібен. Добровільна згода відповідача щодо способу та розміру участі в утримання спільної дитини відсутня. Відповідач, має джерела доходів може надавати матеріальну допомогу, і сплачувати аліменти. В обґрунтування вимог позивач посилався на ст.24,56, 112,180-183СК України.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 22.04.2026 відкрито провадження та ухвалено справу розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує (а.с.10) .
28.04.2026 відповідач через систему «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов про розірвання шлюбу підтримав (а.с.28).
У судове засідання 20.05.2026 позивач, представник позивача та відповідач не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань про відкладення не надходило. (а.с.26-29).
Враховуючи положення ч.3ст.211,ч.1ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, його представника та відповідача. 
Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 03.06.2017 укладено шлюб зареєстрований Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №39, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).
У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 12.07.2018 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с.7).
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 11.11.2025 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов від 16.04.2026, складений депутатом Березанської міської ради Полтавець Л.М., позивач ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 2018 року народження проживає за адресою АДРЕСА_2 ., даний факт підтверджують сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.23).
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Сторони примиритись не бажають.
У відповідності до ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить їх інтересам, тому позовні вимоги у частині розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 
Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , суд відмічає наступне.
Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків (ст.180 СК України).
У відповідності до ч.1ст.181СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).
Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Крім того, згідно частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У частині першій статті 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом не встановлено, а відповідачем не доведено того факту, що його стан здоров`я та матеріальне становище не дозволяє йому утримувати дитину, або він має інших утриманців, або, що він непрацездатний, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини шляхом сплати аліментів.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, є обґрунтованими , підставними та підлягають задоволенню.
Згідно пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відмічає, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 1331,20 грн за звернення до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, відтак судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. підлягає поверненню з бюджету позивачу, сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1.595885787.1 від 30.03.2026, у сумі 1331,20 грн (а.с.1).
Зважаючи на те, що 50% сплаченого судового збору мають бути повернуті позивачу у зв`язку із визнанням відповідачем позову в частині розірвання шлюбу, із відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 50% сплаченого судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.
У відповідності до ч.1, 6ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 має сплатити 1331,20 грн. на користь держави.
Керуючись: ст.105, 109, 110, 112-114 СК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 223, 247, 263-266, 274 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03.06.2017 зареєстрований Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Київській області, актовий запис №39- розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Повернути  ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір 1331(одна тисяча триста тридцять одну) гривню 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          І. О. Капшученко