ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 23зп-26/160	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП»
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» до подання позовної заяви
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, 

в с т а н о в и в :

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» 30.03.2026 звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 128 від 06.03.2026 відносно ТОВ «ОКСІ ГРУПП» про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним (реєстраційний номер ліцензії № 990217202500281).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у задоволенні заяви відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, суд не забезпечив право заявника на захист прав та інтересів до ухвалення судового рішення у справі про оскарження рішення про припинення дії ліцензії, тоді як заявник навів обґрунтовані доводи та надав до суду докази щодо ознак протиправності рішення податкового органу.
У відзиві на апеляційну скаргу податковий орган просить відмовити в її задоволенні, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист саме порушених прав від рішень, дій чи бездіяльності ГУ ДПС у Дніпропетровській області, за захистом яких позивач планує звернутися до суду, як і не надано документального підтвердження наявності обставин, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
В контексті спірних правовідносин суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову, у тому числі до моменту його подання, має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Суд зазначає, що відповідно до пунктів 40, 74 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності; припинення дії ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності, на який (які) йому надано ліцензію, у порядку, визначеному цим Законом.
Статтею 46 названого Закону визначено, що дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.
У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Таким чином, після прийняття рішення про припинення дії ліцензії, суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати відповідну ліцензійну діяльність. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді порушеного в даній справі питання необхідно застосувати правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду в подібних правовідносинах, зокрема, від 31.01.2023 у справі № 140/8709/21, від 15.02.2023 у справі № 160/9989/22, від 22.03.2023 у справі № 380/8301/22 та від 06.04.2023 у справі № 300/4615/22, від 09.01.2025 у справі № 600/1928/24-а.
Колегія суддів зазначає, що названі постанови Верховного Суду хоч і ухвалені за попередньою редакцією Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», коли ліцензійний орган приймав рішення про анулювання ліцензії, правова природа та наслідки такого рішення для суб`єкта господарювання після внесення змін до Закону залишились тотожними.
Так, суд касаційної інстанції вказав, що анулювання ліцензії позбавляє суб`єкта господарювання права на подальше здійснення ліцензійної діяльності та може призвести до розриву відповідних господарських зв`язків, вивільнення працівників до ухвалення судом рішення по суті спору, що матиме наслідком ускладнення або неможливість відновлення господарської діяльності взагалі у випадку ухвалення позитивного рішення суду.
Отже, застосування заходів забезпечення позову у світлі особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Додатково суд касаційної інстанції вказав, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог. В цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник. 
Посилання податкового органу на окремі позиції Верховного Суду не є слушними, адже предмет спору у справах, в яких заявлялись клопотання про забезпечення позову, був відмінним від підстав заявленого клопотання у цій справі. Також податковий орган не навів жодного обґрунтованого пояснення, що зупинення рішення про припинення дії ліцензії порушує податкове законодавство та несе загрозу інтересам держави, тоді як пряма норма КАС України передбачає, що забезпечення позову допускається шляхом зупинення дії акту індивідуальної дії. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову.
Додатково суд апеляційної інстанції встановив, що на сьогодні відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8763/26 згідно з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 128 від 06.03.2026 про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним щодо ТОВ «ОКСІ ГРУПП» (код ЄДРПОУ 46114765), а тому заява підлягає задоволенню з урахуванням цієї обставини.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року в адміністративній справі № 23зп-26/160 скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСІ ГРУПП» задовольнити.
Зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 128 від 06.03.2026 відносно ТОВ «ОКСІ ГРУПП» про припинення дії ліцензії на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним (реєстраційний номер ліцензії № 990217202500281) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/8763/26.
Постанова суду набирає законної сили з 21 травня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 21 травня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров