ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/166/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства “Куп`янський молочноконсервний комбінат”
про ухвалення додаткового рішення у справі №911/166/26
за позовом Приватного акціонерного товариства “Куп`янський молочноконсервний комбінат” (63702, Харківська обл. м. Купянськ, вул. Ломоносова, буд.26, код ЄДРПОУ 00418142) 
до Приватного акціонерного товариства “Київський картонно-паперовий комбінат” (08700, Київська обл. м. Обухів, вул. Київська, буд. 130, код ЄДРПОУ 05509659) 
про стягнення 375514,18 грн,
без виклику учасників справи
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/166/26.
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.04.2026 позовні вимоги задоволено частково.
Через систему «Електронний суд» 26.04.2026 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №911/166/26, згідно з якої позивач просить суд стягнути з відповідача 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Згідно частини 2 цієї ж статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2026 означена заява про ухвалення додаткового рішення у справі №911/166/26 прийнята до розгляду. Судом вирішено здійснювати розгляд заяви без виклику учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи в частині вимог позивача про розподіл судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд вважає за необхідне зазначити, що договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч. 2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України".
В підтвердження наданих послуг позивачем долучено до матеріалів справи, зокрема:
- Договір про надання правової допомоги від 07.01.2025 та додаткова угода від 15.12.2025;
- витяг з реєстру адвокатів;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката;
- акт приймання адвокатських послуг;
Позивач зазначає, що адвокатом здійснювалося представництво інтересів у справі №911/166/26, а загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30000 грн, які підлягають стягненню з відповідача як сторони, що програла спір.
Зі змісту акта вбачається, що сторонами погоджено фіксований розмір винагороди (гонорар) адвоката у сумі 30000 грн. Судом встановлено, що адвокатом були надані наступні послуги (робота): складання та подання позову; складання та подання відзиву; складання та подання додаткових пояснень.
Відповідач подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач зазначив, що заявлені до відшкодування витрати у розмірі 30000 грн є неспівмірними зі складністю справи, предметом спору, обсягом виконаних адвокатом робіт та часом, витраченим на надання правничої допомоги. Адвокатом позивача було підготовлено позовну заяву, відповідь на відзив та додаткові пояснення, при цьому справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також відповідач зазначав про відсутність детального підтвердження інших наданих послуг, окрім підготовки вказаних процесуальних документів, та звертав увагу на незначний обсяг матеріалів справи. У зв`язку з наведеним Відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, оскільки самі по собі посилання на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні та обмежену кількість поданих процесуальних документів не свідчать про надмірність заявлених до відшкодування витрат.
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд враховує не лише кількість складених процесуальних документів, а й необхідність аналізу фактичних обставин справи, дослідження доказової бази, підготовки правової позиції, опрацювання заперечень іншої сторони та здійснення інших дій, спрямованих на належний захист прав та інтересів клієнта.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про очевидну невідповідність заявлених витрат характеру та обсягу наданої правничої допомоги. Наведені у запереченнях доводи фактично зводяться до суб`єктивної оцінки відповідачем складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи.
Крім того, матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатських послуг та погодження сторонами фіксованого розміру гонорару. Відповідач не спростував реальність понесених витрат та не довів наявності підстав для їх неприсудження або зменшення.
Сам по собі факт несплати гонорару на момент звернення із заявою не виключає можливості компенсації таких витрат, якщо обов`язок їх сплати підтверджується належними доказами.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням суду позовні вимоги задоволено частково.
Оцінивши відповідні докази щодо обсягу наданих послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу понесених витрат на правничу допомогу у розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 18060,71 грн [(30000*226068,48)/375514,18]. У зв`язку із чим, заява позивача підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, заява Приватного акціонерного товариства “Куп`янський молочноконсервний комбінат” про ухвалення додаткового рішення у справі №911/166/26 підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18060,71 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №911/166/26 задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Київський картонно-паперовий комбінат” (08700, Київська обл. м. Обухів, вул. Київська, буд. 130, код ЄДРПОУ 05509659) на користь Приватного акціонерного товариства “Куп`янський молочноконсервний комбінат” (63702, Харківська обл. м. Купянськ, вул. Ломоносова, буд.26, код ЄДРПОУ 00418142) 18060,71 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Додаткове рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16.06.2026. 

Суддя А.Ф. Черногуз