07.05.2026  	  	

Справа №607/1384/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
-головуючої судді   Черніцької І.М.
-за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В. 
- з участю: ОСОБА_1 , адвоката Парубія М.М.,
представника відповідача – Лобач М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6442358 від 31 грудня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1190 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 31 грудня 2025 року винесено оскаржувану постанову. Згідно оскаржуваної постанови, він, в темну пору доби, керував транспортним засобом «Вольсваген Пасат», з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України.
Своєї вини у вчинені даного правопорушення не визнає, оскільки не був водієм транспортного засобу та будь-яких порушень ПДР України не допускав
Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.
Крім того, позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, як такого, що пропущений з поважних причин. Вказав, що пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, оскільки перебував у відрядженні.
Посилаючись на наведене, просив поновити строк на звернення до суду.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник відповідача подала відзив на позов. Вказала, що позивач 31 грудня 2025 року о 20 год 00 хв керував транспортним засобом «Вольсваген Пасат», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим д номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 (в) ПДР України. Під час складання адміністративних матеріалів, позивач неодноразово підтверджував факт керування транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби. Позивачу роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та він не був обмежений в жодному з своїх прав.
Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.
В судовому засіданні позивач та його представник – адвокат Парубій М.М. позов підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача просила відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.
Судом встановлено, що 31 грудня 2025 року начальником ВАП УПП рота УПП бат. Управління патрульної поліції в Тернопільській області капітаном поліції Щурко М.Б. винесена постанова серії ЕНА №6442358 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. 
Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 31 грудня 2025 року о 20 год 00 хв по вул. Пирогова, 8 у м. Тернопіль ОСОБА_1 , керував в темну пору доби транспортним засобом «Вольсваген Пасат», на якому номерний знак був неосвітлений, чим порушила вимоги п. 2.9 (в) ПДР України.
В судовому засіданні досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції. На вказаних відеоматеріалах відсутніЙ факт руху транспортного засобу «Вольсваген Пасат» по вул. Пирогова, 8 м.Тернопіль 31 грудня 2025 року о 20 год з неосвітленим номерним знаком. 
Факт відсутності освітлення номерного знаку у темну пору доби також не зафіксовано працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу та складенні адмінматеріалів. 
Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 31 грудня 2025 року у присутності ОСОБА_1 . Вказану постанову позивач отримав 31 грудня 2025 року, що підтверджується його підписом в пункті 9 оскаржуваної постанови.
Отже, строк на оскарження постанови розпочався 01 січня 2025 року та закінчився 10 січня 2026 року
У клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 вказує, що перебував у відрядженні з 09 січня 2026 року по 21 січня 2026 року. На підтвердження чого долучив Наказ №1-к про направлення у відрядження та посвідчення про відрядження.
Згідно Наказу №1-к від 09 січня 2026 року про направлення у відрядження та посвідчення про відрядження №0000-000001 від 09 січня 2026 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 09 січня 2026 року по 21 січня 2026 року
Із позовом до суду позивач звернувся 21 січня 2026 року. 
Доказів протилежного судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови серії ЕНА №6442358 від 31 грудня 2025 року, як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу вимог ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Пунктом 2.9 (в) ПДР України передбачено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Диспозицією ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не обґрунтовано належними та достатніми доказами. 
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції не встановлено факт керування 31 грудня 2025 року о 20 год ОСОБА_1 транспортним засобом «Вольсваген Пасат» з неосвітленим номерний знаком та відповідно порушення ним вимог п. 2.9 (в) ПДР України.
Факт відсутності освітлення номерного знаку у темну пору доби також не зафіксовано працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу та складенні адмінматеріалів. 
Сам по собі факт розмови позивача із працівником поліції, під час якої нібито позивач визнає вчинення правопорушення, без інших належних та достатніх доказів, таких як фото та відеофіксація, не підтверджує факт вчинення правопорушення.
Отже, долучені відеозаписи жодним чином не підтверджують обставин, викладених в оскаржуваній постанові.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №6441358 від 31 грудня 2025 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.
Інші доводи позивача не мають значення для вирішення даної справи. 
Суд також не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_2 , оскільки такі покази будь – якого правового значення для розгляду даної справи не мають.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6442358 від 31 грудня 2025 року.
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6442358 від 31 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн 50 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ – 40108646;
Повне рішення складено 07 травня 2026 року.

Головуюча     І.М. Черніцька