Справа № 346/1985/26 
Провадження № 3/346/563/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 травня 2026 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши справи, які надійшла від Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 
за ст.ст. 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкоджено транспортні засоби, та залишив місце цієї дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.
Правопорушення вчинені за наступних обставин.
10 квітня 2026 року об 12 год 13 хв ОСОБА_1 в м. Коломия, площа Відродження, Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. « НОМЕР_1 », не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспорний засіб марки BMW ХЗ д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.1 ПДР України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 ПДР України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку шляхом надсилання смс-повідомлень про виклик до суду.
Вивчивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях знайшла своє підтвердження та його слід притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП виходячи із наступних підстав:
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція статті 124 КУпАП носить бланкетний характер та вказує на порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій, зокрема, зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (пп. «а» п. 2.10 Правил).
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться також матеріалами адміністративної справи, зокрема: схемою місця ДТП від 10.04.2026 року, рапортом ЄО від 10.04.2026 року де зазначено, що ОСОБА_2 повідомив, що водій автомобіля «Volkswagen Passat» здійснив наїзд на припаркований транспорний засіб марки BMW, після чого водій покинув місце ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10.04.2026 року, де він зазначив, що близько 12 год 10 хв 10.04.2026 року припаркував свій автомобіль, після чого почув звук удару у задню частину т/з. Вийшовши з автомобіля побачив, що автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. « НОМЕР_1 » спричинив наїзд на його автомобіль. Водій автомобіля «Volkswagen Passat» покинув місце події, пішовши у невідомому напрямку. У винуватся ДТП були явні ознаки алкогольного сп`яніння; відеозаписом з бодікамер поліцейських,які прибули на місце події, виявили ДТП, поспілкувались з потерпілим, який вказав на ознаки особи, що скоїла ДТП, після чого поліцейські розшукали винуватця ДТП, який не заперечував, що саме він це ДТП скоїв, у особи були ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці та медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
Також, обставини, встановлені судом, узгоджуються з даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 636992 та № 637002 від 10 квітня 2026 року, в яких процесуально зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1  адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчинених ним правопорушень; особу правопорушника, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно останнього слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до правил ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи те, що вказані правопорушення вчинені однією особою, справи про адміністративні правопорушення надійшли одночасно до суду та передані для розгляду одному судді, вважаю, що ці справи слід об`єднати в одне провадження.
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушень, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності не притягувалась.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника згідно ст.ст. 34 КУпАП суд визнав щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 35 КУпАП судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Частина друга вказаної статті регламентує, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, передбачені різними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відтак, обираючи вид адміністративного стягнення в межах санкції інкримінованих ОСОБА_1 статей, суд призначає стягнення за кожне правопорушення окремо і на підставі ст.36 КУпАП накладає основне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП.
Таким чином, з урахуванням наведеного, вважаю, що на підставі ст. 36 КУпАП остаточне стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 33, 36, 221, 283, 284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”,-
П О С Т А Н О В И В:
об`єднати в одне провадження справи 346/1985/26 та № 346/1986/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП.
Об`єднаній справі присвоїти № 346/1985/26. 
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП, і накласти адміністративні стягнення:
- за 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ст.122-4 КУпАП- у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення  ОСОБА_1 визначити у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: 	Сольський В. В.