Справа №: 452/787/26
Провадження № 3/452/426/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України

04 травня 2026 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у присутності правопорушника, якому роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 5 березня 2026 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії 4 від 5 березня 2026 року зазначено склад адміністративного правопорушення, а саме, 24 лютого 2026 року о 7 год. 45 хв. під час проведення ранкового шикування та перевірки особового складу командир роти зв`язку та радіотехнічного забезпечення батальйону зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 – капітаном ОСОБА_2 було виявлено відсутність підлеглого військовослужбовця водія-електрика апаратного засекреченого зв`язку взводу зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 під час правового режиму військового стану. Отже, солдат ОСОБА_1 не прибув на військову службу без поважних причин, в умовах правового режиму воєнного стану, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, а саме – самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду (воєнного стану).
Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе не визнав, подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.
Втім винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії 4 від 5 березня 2026 року, що складений уповноваженою посадовою особою в встановленому законом порядку, з підписом правопорушника; поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді, в яких він зазначив, що повинен був прибути на службу після відпустки 24.02.2026, а фактично прибув 27.02.2026; показанями свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 не прибув на військову службу без поважних причин, хоча він йому телефонував; довідками, наказами, рапортами, доповідддю про факт неяявки на службу. 
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що
ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення – штраф у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути з ОСОБА_1 в порядку примусового виконання цієї постанови в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя