КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 року справа №320/3767/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов?язання вчинити певні дії.
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області), у якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 07.12.2023 № 262640006415 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;
- зобов?язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням стажу роботи з 01.09.1978 по 01.07.1986, з 04.08.1986 по 03.11.1986, з 03.11.1986 по 01.09.1988, з 02.09.1988 по 05.10.1992, з 05.10.1992 по 20.01.1995, з 20.01.1995 по 24.11.1999, з 29.11.1999 по 23.03.2005, з 20.03.2023 по 31.12.2023, починаючи з дня звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 06.12.2023.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.12.2023 він звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, однак отримав від ГУ ПФУ в Сумській області рішення про відмову у призначенні пенсії, яке не містить конкретних причин та підстав для неврахування періодів його роботи до страхового стажу. Позивач стверджує про неврахування відповідачем повного періоду навчання у навчальних закладах з 01.09.1978 по 01.07.1986 та ігнорування записів про трудову діяльність у дублікаті трудової книжки (за період з 04.08.1986 по 31.12.2023).
Позивач наголошує, що надана ним трудова книжка містила усі необхідні записи, що підтверджують факт роботи, а окремі недоліки у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування періодів роботи та невключення їх до страхового стажу.
Позивач зазначає, що оскільки на момент звернення до ГУ ПФУ в м. Києві він досяг пенсійного віку та мав необхідний страховий стаж, відмова у призначенні йому пенсії є протиправною.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази у відповідачів.
Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк не скористалися, про відкриття провадження у справі проінформовані належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 02.02.2024 до електронних кабінетів ГУ ПФУ в Сумській області та ГУ ПФУ в м. Києві в підсистемі «Електронний суд», про що свідчать довідки про доставку електронних листів, сформовані програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Крім того, копія позовної заяви з додатком та копія ухвали про відкриття провадження у справі були направлені на адресу ГУ ПФУ в Сумській області поштою.
ГУ ПФУ в м. Києві на виконання ухвали про відкриття провадження від 02.02.2024 надало суду завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 ..
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п?ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи й матеріали, всебічно і повно з?ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Печерським РУ ГУ МВС України в місті Києві 23.12.2005.
Згідно з довідкою Київського ордена трудового Червоного прапору Інституту інженерів цивільної авіації від 30.07.1979 № 471 позивач у період з 01.09.1978 по 19.06.1979 навчався на електротехнічному факультеті цього навчального закладу.
Відповідно до архівної довідки Київського національного університету будівництва і архітектури від 04.03.2016 № 23/55 позивач 01.09.1979 був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво»; відрахований з інституту з 26.10.1979 у зв`язку з призовом до лав радянської армії; поновлений з 28.10.1981 студентом 1 курсу, як демобілізований з лав радянської армії; відрахований з інституту з 01.07.1986 у зв`язку із закінченням повного курсу навчання.
Відповідно до інформації, відображеної у військовому квитку, позивач проходив військову службу у період з 15.10.1979 по 16.10.1981.
Згідно з дублікатом трудової книжки № НОМЕР_2 від 01.10.1992 позивач:
- 04.08.1986 - призначений на посаду майстра в РСУ Дніпровського району управління «Київрембуд»;
- 03.11.1986 - переведений на посаду прораба;
- 01.09.1988 - звільнений з посади за власним бажанням;
- 02.09.1988 - призначений на посаду прораба в ТОВ «Ефес»;
- 05.10.1992 - звільнений з посади прораба у зв`язку з переведенням до ТОВ «ЛАЙМА ЛТД»;
- 05.10.1992 - прийнятий в порядку переведення на посаду заступника директора в ТОВ «ЛАЙМА ЛТД»;
- 14.10.1992 - призначений на посаду прораба в ТОВ «ЛАЙМА ЛТД»;
- 20.01.1995 - звільнений з посади прораба;
- 20.01.1995 - прийнятий на посаду прораба в ТОВ «ДІОРІТ»;
- 24.11.1999 - звільнений з посади прораба за власним бажанням;
- 29.11.1999 - призначений на посаду прораба будівельної ділянки в ПФ «Торес»;
- 23.03.2005 - звільнений з посади прораба за власним бажанням;
- 20.03.2023 - прийнятий на посаду менеджера з маркетингу у ФОП ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що 06.12.2023 ОСОБА_1 через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком.
Вказана заява за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Сумській області, яким було прийнято рішення від 07.12.2023 №262640006415 про відмову у призначенні пенсії.
Рішення мотивовано недостатністю у позивача страхового стажу для призначення пенсії, а саме: при необхідному стажі 27 років підтверджено лише 7 років 2 місяці та 4 дні. Вказано, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки, оскільки вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, внаслідок чого періоди роботи необхідно підтвердити уточнюючими довідками.
За довідкою Форми РС-право позивачу зараховано до страхового стажу такі періоди:
- з 15.10.1979 по 16.10.1981 - військова строкова служба;
- з 17.10.1981 по 18.06.1986 - навчання у вищих/середніх навчальних закладах;
- з 01.04.2023 по 30.09.2023.
Про прийняття цього рішення позивача повідомлено листом ГУ ПФУ в м. Києві від 11.12.2023 №260-0211-8/243110.
Не погоджуючись з правомірністю відмови ГУ ПФУ в Сумській області у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058).
Статтею 1 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Частиною четвертою цієї статті визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.
Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Враховуючи, що позивач досяг пенсійного віку (60 років) ІНФОРМАЦІЯ_1 , для призначення пенсії необхідна наявність страхового стажує не менше 27 років.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058).
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Порядок № 22-1).
Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1.розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Згідно з пунктом 4.3. розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон № 1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а, відповідно до статті 62 Закону №1788-XII - основним документом, що підтверджує стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Позиція Верховного Суду щодо застосування цієї статті Кодексу сформована, зокрема у постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 677/535/16-а, від 26 червня 2019 року у справі № 316/104/16-а (2-а/316/22/16), від 30 вересня 2019 року у справі № 442/168/17, від 20 лютого 2020 року у справі № 376/1419/16-а, від 04 березня 2020 року у справі № 212/510/17-а(2-а/212/77/17), від 31 березня 2020 року у справі № 199/2552/17(2-а/199/115/17), від 23 червня 2020 року у справі № 761/23187/16-а та від 10 січня 2024 року у справі № 280/4284/22.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
В силу положень пунктів 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутність трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших документів чи показань свідків.
У спірному рішенні про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком підтверджено факт надання позивачем дублікату трудової книжки, однак відображені у ній періоди роботи не були зараховані до трудового стажу з посиланням на порушення вимог Інструкції при заповненні трудової книжки. У той же час, в рішенні не вказано, які саме нормативні вимоги були порушені при заповненні трудової книжки і в чому вони полягають.
Судом було досліджено надану позивачем копію дублікату трудової книжки та встановлено наявність у ній записів про роботу позивача із зазначенням розпорядчих документів, скріплених печатками роботодавців.
Суд також зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.
У постановах від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72366973) та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -88814807) Верховним Судом викладено правовий висновок, згідно з яким на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72028704) зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.
У постанові від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 72608654) Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Суд зауважує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи поданні документів, які підтверджують трудовий стаж.
Водночас відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду жодних пояснень, підтверджених належними та допустимими доказами, щодо наявності у поданій позивачем трудовій книжці неправдивих відомостей або недостовірних даних.
Отже, до страхового стажу підлягають зарахуванню такі періоди роботи позивача, відображеними у трудовій книжці:
- з 04.08.1986 по 01.09.1988;
- з 02.09.1988 по 05.10.1992;
- з 05.10.1992 по 20.01.1995;
- з 20.01.1995 по 24.11.1999;
- з 29.11.1999 по 23.03.2005;
- з 20.03.2023 по 30.11.2023.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).
Отже, оскільки станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії він продовжував працювати, зарахуванню до страхового стажу підлягає період до 30.11.2023, а не 30.09.2023, як помилково зазначено відповідачем у формі РС-право.
Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не було повністю зараховано до страхового стажу позивача періоди його навчання. При цьому жодні пояснення чи обґрунтування такої позиції у спірному рішенні не наведені.
Так, як було вказано вище, згідно з довідкою Київського ордена трудового Червоного прапору Інституту інженерів цивільної авіації від 30.07.1979 № 471 позивач у період з 01.09.1978 по 19.06.1979 навчався на електротехнічному факультеті цього навчального закладу.
Відповідно до архівної довідки Київського національного університету будівництва і архітектури від 04.03.2016 № 23/55 позивач 01.09.1979 був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Промислове і цивільне будівництво»; відрахований з інституту з 26.10.1979 у зв`язку з призовом до лав радянської армії; поновлений з 28.10.1981 студентом 1 курсу, як демобілізований з лав радянської армії; відрахований з інституту з 01.07.1986 у зв`язку із закінченням повного курсу навчання.
Таким чином, до страхового стажу позивача мають бути зараховані такі періоди його навчання:
- з 01.09.1978 по 19.06.1979;
- з 01.09.1979 по 26.10.1979;
- з 28.10.1981 по 01.07.1986.
У той же час, відповідачем зараховано до страхового стажу виключно період з 17.10.1981 по 18.06.1986, без жодного обґрунтування часткового неврахування вищевказаних періодів навчання позивача, підтверджених дипломами про освіту та довідками навчальних закладів.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення.
Крім того, приймаючи до уваги те, що відповідач своїми протиправним рішенням позбавив позивача належного пенсійного забезпечення, суд вважає, що для повного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ зарахувати до страхового стажу позивача відповідні періоди його навчання та роботи, а саме:
- з 01.09.1978 по 19.06.1979;
- з 01.09.1979 по 26.10.1979;
- з 28.10.1981 по 01.07.1986;
- з 04.08.1986 по 01.09.1988;
- з 02.09.1988 по 05.10.1992;
- з 05.10.1992 по 20.01.1995;
- з 20.01.1995 по 24.11.1999;
- з 29.11.1999 по 23.03.2005;
- з 20.03.2023 по 30.11.2023.
Період проходження позивачем військової служби (з 15.10.1979 по 16.10.1981) не є спірним, оскільки був врахований відповідачем у складі страхового стражу.
Також суд вважає, що повний та ефективний захист порушених прав позивача потребує зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком, враховуючи наявність у нього необхідного стажу для призначення пенсії (27 років).
При цьому в позові до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід відмовити, оскільки зазначеним органом не було вчинено жодної дії та не прийнято жодного рішення, які призвели до порушення прав позивача, позаяк спірні у даній справі правовідносини виникли саме у зв`язку з прийняттям Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області спірного рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком. Отже, ГУ ПФУ в м. Києві є неналежним відповідачем у справі.
Щодо дати, з якої слід здійснити призначення позивачу пенсію суд зазначає таке.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач досяг пенсійного віку (60 років) ІНФОРМАЦІЯ_1 , а із заявою про призначення пенсії звернувся 06.12.2023, пенсія має бути призначена йому з дати звернення, тобто з 06.12.2023.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується квитанцією № 9330-4487-5832-3251 від 18.01.2024.
Вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень - ГУ ПФУ в Сумській області, оскільки саме спірне рішення цього відповідача призвело до виникнення спірних правовідносин.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 07.12.2023 № 262640006415 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код: 21108013; 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 відповідні періоди його навчання та роботи, а саме:
- з 01.09.1978 по 19.06.1979;
- з 01.09.1979 по 26.10.1979;
- з 28.10.1981 по 01.07.1986;
- з 04.08.1986 по 01.09.1988;
- з 02.09.1988 по 05.10.1992;
- з 05.10.1992 по 20.01.1995;
- з 20.01.1995 по 24.11.1999;
- з 29.11.1999 по 23.03.2005;
- з 20.03.2023 по 30.11.2023.
Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код: 21108013; 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком, починаючи з 06.12.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код: 21108013; 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.