КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1528/26
Провадження № 2/488/1990/26  

РІШЕННЯ
Іменем України
17.06.2026 року       м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі – судді Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання – Коваль А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиті послуги з теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
01.04.2026 року позивач, Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго", через свого представника Волченко Д.В. звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиті послуги з теплової енергії, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» у солідарному порядку основний борг за послуги з постачання теплової енергії в сумі 25 490,95 грн. та 1 003,30 грн. — абонентське обслуговування, а також стягнути з відповідачів на свою користь у солідарному порядку 17,91 грн. — суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 3,40 грн. — три відсотки річних. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до Статуту ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» підприємство здійснює діяльність з виробництва, транспортування, постачання, розподілу та реалізації теплової енергії для забезпечення потреб населення, підприємств, установ та організацій послугами з теплопостачання і гарячого водопостачання та є суб`єктом господарювання, який здійснює постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва.
30.07.2024 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у розмірі 22 733,33 грн, а також судового збору у розмірі 302,80 грн. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.02.2026 року у справі № 488/3254/24 зазначений судовий наказ було скасовано, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом у порядку позовного провадження.
Позивач зазначає, що у зв`язку із прийняттям Закону України від 03.12.2020 №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань в сфері житлово-комунальних послуг» (далі - Закон №1060), який набрав чинності 01.05.2021 внесено низку змін до законодавчих актів, які регулюють діяльність Підприємства, зокрема до Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-УІ1І, «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-1V, «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-У1ІІ на підставі яких у Підприємства виникла необхідність переходу на нову систему взаємовідносин між виконавцем комунальних послуг та споживачами. Тому, у зв`язку із зміною законодавства, Заявник з 01 листопада 2021 року є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. 
Також правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Постановою КМУ від 11 грудня 2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ від 11.12.2019 № 1182) та Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - Правила). 
Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. 
Позивач зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства ним було оприлюднено на офіційному вебсайті типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Оскільки співвласниками багатоквартирного будинку не було обрано модель договірних відносин та не укладено відповідний договір, а протягом 30 днів з дня оприлюднення договору відповідачі не повідомили про відмову від його укладення, не надали заперечень чи протоколу розбіжностей, позивач вважає, що з 01 листопада 2021 року між ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» та відповідачами укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 467693538 від 11.03.2026 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 467693538 від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які, на думку позивача, є споживачами послуг з постачання теплової енергії та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з їх оплати.
Представник позивача вказує, що виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з постачання теплової енергії, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач має здійснювати оплату встановлених рахунків. 
Позивач здійснював постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 2021 по 2024 рр., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради про початок опалювальних періодів 2021-2022 рр., 2022-2023 рр., 2023-2024 рр., про закінчення опалювальних сезонів 2021-2022 рр., 2022-2023 р.р., 2023-2024 р.р., а також наказами ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про початок опалювальних періодів 2021-2022 рр., 2022- 2023 рр., 2023-2024 рр., про закінчення опалювальних сезонів 2021-2022 рр., 2022-2023 р.р., 2023- 2024 р.р., прийнятих на підставі рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради. 
Позивачем здійснювалися щомісячні нарахування за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування. 
Однак, Відповідачами оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2021р. по 31.05.2024р., яка складає 21 624,68 грн, що підтверджено розрахунком основного боргу.
Також представник позивача зазначає, що заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року по 31 травня 2024 року становить 889,78 грн.
Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 17,91 грн та три відсотки річних у розмірі 3,40 грн, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості, заявленої до стягнення, становить 22 535,77 грн.
Щодо дотримання строку позовної давності представник позивача зазначив, що з урахуванням дії законодавчих положень про продовження та зупинення перебігу позовної давності на період карантину, запровадженого у зв`язку з поширенням COVID-19, та воєнного стану, а також відновлення її перебігу з 04 вересня 2025 року, позов подано в межах строку позовної давності.
Посилаючись на вказані обставини, а також те, що відповідачі у добровільному порядку не сплачують за надані комунальні послуги, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом.
27.04.2026 року через підсистему «Електронний Суд» від відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , з 2013 року за вказаною адресою не проживає, комунальними послугами не користувався, а тому вважає нарахування заборгованості безпідставним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Також зазначив, що раніше щодо нього застосовувалися заходи примусового виконання судового рішення, які в подальшому були скасовані судом, що, на його думку, свідчить про наявність спору щодо заявлених вимог. Крім того, вказав, що докази його непроживання за зазначеною адресою вже надавалися у попередніх судових справах, просив суд врахувати ці обставини та, за необхідності, витребувати матеріали відповідних справ. У зв`язку з неможливістю особистої участі у судовому засіданні просив розглянути справу за його відсутності.
01.05.2026 року через підсистему «Електронний Суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просив відхилити доводи відповідача як безпідставні та необґрунтовані. Зазначив, що відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Представник позивача вказав, що згідно з інформацією з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 10.10.2007 по теперішній час, у тому числі протягом періоду виникнення спірної заборгованості з 01.11.2021 по 31.05.2024. Також зазначив, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою підтверджувався під час розгляду справи № 488/3254/24, за результатами якого 30.07.2024 було видано судовий наказ. З огляду на викладене представник позивача вважає, що доводи відповідача про непроживання за адресою, відсутність права власності та неспоживання комунальних послуг не звільняють його від обов`язку з оплати послуг з постачання теплової енергії.
01.05.2026 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що є власником житлового приміщення за адресою, вказаною у позові, та не погоджується з позовними вимогами. Також зазначила, що подає відзив в інтересах інших відповідачів.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначила, що з 2022 року вона та інші відповідачі фактично не проживають у спірному житловому приміщенні у зв`язку з виїздом до Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується відповідними документами. Вказала, що фактичне споживання послуг теплопостачання відсутнє, у зв`язку з чим вважає нарахування заборгованості таким, що підлягає перевірці та можливому перерахунку. Крім того, посилаючись на положення цивільного законодавства щодо строку позовної давності, відповідач зазначила, що позивачем заявлено вимоги за період, який перевищує трирічний строк позовної давності.
У зв`язку з викладеним просила застосувати строк позовної давності та відмовити у стягненні заборгованості за відповідний період, зобов`язати позивача надати детальний розрахунок заборгованості та перевірити правильність нарахувань, врахувати факт непроживання відповідачів та відсутність фактичного споживання послуг, а також відмовити у задоволенні позовних вимог частково. Просила розглянути справу за її відсутності у зв`язку з перебуванням за кордоном.
05.05.2026 року через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив, яка за своїм змістом є аналогічною відповіді на відзив, поданій 01.05.2026 року через підсистему «Електронний суд».
12.05.2026 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій зазначено, що 02.03.2026 року ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Представник позивача зазначив, що відповідно до розрахунку заборгованості загальний розмір боргу за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 становить 22 535,77 грн, з яких 21 624,68 грн — заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, 889,78 грн — заборгованість за абонентське обслуговування, 17,91 грн — інфляційні нарахування та 3,40 грн — 3% річних. Також зазначено, що у прохальній частині позовної заяви допущено арифметичну помилку щодо сум, у зв`язку з чим просив суд прийняти заяву до розгляду та вважати прохальну частину позову викладеною у уточненій редакції із правильними сумами та реквізитами для сплати.
13.05.2026 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що 05.05.2026 року через систему «Електронний суд» позивачем отримано відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 . Ознайомившись із доводами відзиву, позивач не погоджується з ними та вважає їх безпідставними і необґрунтованими.
Щодо строків позовної давності позивач зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України COVID-19» з 12.03.2020 року було запроваджено карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Постановою КМУ № 383 від 25.04.2023 до 30.06.2023. У зв`язку з цим Законом України № 540-ІХ передбачено продовження строків позовної давності. Надалі, у зв`язку з введенням воєнного стану з 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 та Закону України № 2102-ІХ, Законом України № 2120-ІХ встановлено зупинення перебігу позовної давності на період воєнного стану. З 04.09.2025 року відповідно до Закону України № 4434-ІХ перебіг строків позовної давності відновлено. Таким чином, вимоги заявлені у межах строку позовної давності.
Щодо доводів про непроживання за адресою надання послуги позивач зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 467693538 від 11.03.2026.
Крім того, відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва, у період з 01.11.2021 по 31.10.2024 відповідач була зареєстрована за вказаною адресою.
З огляду на викладене, позивач вважає, що доводи відповідача про непроживання та неспоживання послуг не спростовують обов`язку їх оплати за період з 01.11.2021 по 31.10.2024.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А. своєю ухвалою від 06.04.2026 року відкрила провадження у справі, постановила розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Одночасно запропоновано відповідачам у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам.
Протокольною ухвалою суду від 17.06.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позиції учасників справи
Представник позивача в судове засідання, призначене на 17.06.2026 року, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 17.06.2026 року через підсистему «Електронний суд» подав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачі, повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. У поданих відзивах від 25.04.2026 року та 01.05.2026 року відповідачі просили розглянути справу за їх відсутності.
Крім того, на адресу відповідачів надсилались ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, однак поштові відправлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення рекомендованого листа на дійсну адресу є належним повідомленням, оскільки отримання листа адресатом не залежить від відправника (аналогічна позиція викладена у постановах ВП ВС від 25.04.2018 №800/547/17 та інших рішеннях КГС ВС).
Також, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотиви суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до Статуту ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», який розміщено на офіційному сайті ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за посиланням https://nikoblteplo.com.ua/content/statiit2 основною метою та предметом діяльності якого є: виробництво, транспортування, постачання, розподіл та реалізація теплової енергії для забезпечення потреб населення, підприємств, установ, організацій послугами з теплопостачання та гарячого водопостачання. 
У зв`язку із прийняттям Закону України від 03.12.2020 № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01.05.2021, внесено зміни до Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», що зумовило перехід на нову модель договірних відносин між виконавцями комунальних послуг та споживачами. У зв`язку з цим ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з 01.11.2021 набуло статусу виконавця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.
Відповідні правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії».
Згідно із зазначеними нормативно-правовими актами, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах шляхом укладення договорів, що формуються на основі типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України, які є договорами приєднання.
Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не обрали модель договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, з ними вважається укладеним індивідуальний договір про надання комунальної послуги як публічний договір приєднання.
Такі договори вважаються укладеними у разі, якщо протягом 30 днів з дня оприлюднення їх тексту на офіційному вебсайті виконавця комунальної послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин, не подали заперечень або протоколу розбіжностей та не повідомили про відмову від укладення договору.
Відповідно до частин першої–другої статті 12 та частин першої, третьої, четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається виключно на договірних засадах та може вважатися укладеним у редакції, запропонованій виконавцем, у разі вчинення споживачем дій, які свідчать про фактичне користування послугою, зокрема її оплату, або у разі відсутності заперечень у встановлений законом строк.
На виконання вимог законодавства ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» оприлюднило на своєму офіційному вебсайті типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.
Матеріалами справи встановлено, що протягом 30 днів з дня оприлюднення умов договору відповідачі не повідомили позивача про відмову від його укладення, не надали заперечень або протоколу розбіжностей, а також не прийняли рішення про іншу модель договірних відносин.
За таких обставин, з урахуванням приписів статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд доходить висновку, що між сторонами з 01.11.2021 вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 467693538 від 11.03.2026 року, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до інформації з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва, у період з 01.11.2021 по 31.10.2024 за вказаною адресою були зареєстровані відповідачі у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Положеннями статті 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України, згідно з якою власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору
Відповідно до ч. 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житловому приміщенні, користуються житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за їх оплату.
Положеннями статті 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що обов`язком відповідача є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. 
Суд враховує, що правовідносини сторін є договірними, що виникли внаслідок приєднання до публічного договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є договором приєднання.
У період, за який нараховано заборгованість, а саме з 01.11.2021 по 31.10.2024, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 467693538 від 11.03.2026, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Крім того, відповідно до інформації Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 — з 02.10.2015 по теперішній час; ОСОБА_2 — з 20.10.1987 по теперішній час; ОСОБА_3 — з 08.06.1981 по теперішній час; ОСОБА_4 — з 18.12.2013 по теперішній час; ОСОБА_5 — з 15.06.1997 по теперішній час; ОСОБА_6 — з 10.10.2007 по теперішній час.
Згідно з нормами статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Таким чином, відповідачі є фактичними користувачами послуг, які надаються позивачем. Доказів у протилежне суду не надано.
Суд також враховує, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт надання послуг з постачання теплової енергії у період з 01.11.2021 по 31.10.2024, що підтверджується нарядами на підключення, рішеннями органу місцевого самоврядування щодо початку та закінчення опалювальних сезонів, а також внутрішніми наказами підприємства.
Доказів ненадання послуг або їх неналежної якості відповідачами до суду не подано.
Доводи відповідачів про фактичне непроживання у спірному житловому приміщенні, виїзд за кордон, а також відсутність фактичного споживання послуг суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують встановленого обов`язку зі сплати за надані послуги, який виникає з факту надання послуги та правового зв`язку особи із житловим приміщенням (власність та/або реєстрація).
Щодо доводів про пропуск строку позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить три роки.
Разом з тим, відповідно до пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у зв`язку з запровадженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з 12.03.2020, строки позовної давності продовжувалися на строк дії такого карантину (Постанова КМУ № 211 від 11.03.2020, зі змінами, зокрема Постанова КМУ № 383 від 25.04.2023, якою карантин діяв до 30.06.2023).
Крім того, відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та затвердженого Законом України № 2102-IX, перебіг позовної давності зупиняється.
Відповідно до Закону України № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025, перебіг строків позовної давності відновлено.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов подано у межах строку позовної давності, а підстави для її застосування відсутні.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Заборгованість складається з основного боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 у розмірі 21 624,68 грн, заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 889,78 грн, інфляційних втрат у розмірі 17,91 грн та 3% річних у розмірі 3,40 грн, що разом становить 22 535,77 грн.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).
Як зазначив Верховний Суд України у правовій позиції, викладеній від 16.12.2015 у справі № 6-2023цс15, положення, передбачене пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положеннями ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку що відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат
Згідно з статтею 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в пропорційному порядку судовий збір у сумі 3 328,00 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиті послуги з теплової енергії – задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь на ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (p/p НОМЕР_7 , АТ «ВСТ БАНК», МФО 307123, код ЄДРПОУ: 31319242, адреса: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а) основний борг за послуги з постачання теплової енергії в сумі — 21 624,68 грн. та 889,78 грн. – абонентське обслуговування. 

Стягнути в солідарному порядку з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь на ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (p/p НОМЕР_7 , АТ «ВСТ БАНК», МФО 307123, код ЄДРПОУ: 31319242, адреса: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а) суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі — 17,91 грн. та три відсотки річних у розмірі — 3,40 грн.

Стягнути в пропорційному порядку з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь на ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (p/p НОМЕР_7 , АТ «ВСТ БАНК», МФО 307123, код ЄДРПОУ: 31319242, адреса: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а) витрати по сплаті судового збору в розмірі — 3 328,00 грн. 

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач — Обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго", код ЄДРПОУ: 31319242, адреса: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а;
Відповідач  —   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач  — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач  — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ; 
Відповідач  — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач  — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач  — ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення скалено 01.07.2026 року.

Суддя Я.А. Чернявська