РІШЕННЯ
Іменем України

03 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/347/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

За позовом: Ніжинської міської ради Чернігівської області, код ЄДРПОУ 34644701, 
площа імені Івана Франка, будинок 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС”
код ЄДРПОУ 41571889, вул. Набережно-Лугова, будинок 8, м. Київ, 04071
Предмет спору: про стягнення 172 475,24 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:
не викликались

ВСТАНОВИВ:

Ніжинська міська рада Чернігівської області через підсистему “Електронний суд” звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” про стягнення 172 475,24 грн, з яких: 168 715,27 грн заборгованості з орендної плати, 1523,13 грн 3% річних та 2236,84 грн інфляційних втрат.
У прохальній частині позову позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Посилаючись на приписи ч.1 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України позивач зазначає, що позов про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою має розглядатися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності, отже спір підлягає розгляду Господарським судом Чернігівської області за місцем знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 17.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” у триденний строк з дня отримання ухвали зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, а також попереджено його про процесуальні наслідки такої нереєстрації; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті.
Ухвала суду від 17.04.2026 була доставлена позивачу до його електронного кабінету ЄСІТС 17.04.2026 о 18:13, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, відповідачу – рекомендованою поштовою кореспонденцією (отримана відповідачем 27.04.2026 (ШКІ R068086212424).
Отже, відповідач повинен був зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі “Електронний суд” ЄСІТС у термін до 30.04.2026 включно.
Останнім днем для подання відповідачем відзиву на позов є 12.05.2026 включно.
Станом на 18.05.2026 відповідач не має офіційно зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі “Електронний суд”, тобто не виконав свого обов`язку щодо такої реєстрації. Жодних заяв чи клопотань щодо неможливості здійснення такої реєстрації з об`єктивних причин від Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” до суду не надходило.
Ухвалою суду від 19.05.2026 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” в дохід державного бюджету штраф у розмірі 16 640,00 грн; повторно зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” у триденний строк з дня отримання ухвали зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України, а також попереджено його про процесуальні наслідки такої нереєстрації.
Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.
Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди землі від 15.07.2015 та додаткової угоди від 07.07.2020 до нього в частині сплати орендної плати упродовж періоду з 25.06.2025 до 31.12.2025 за користування земельною ділянкою площею 3,5749 га з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13.
Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами. 

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13 знаходиться нежитлова будівля «корпус № 5» загальною площею 28 558, 2 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40517374104), яка розміщена на земельній ділянці комунальної форми власності (власник – Ніжинська міська рада) площею 3, 5749 га з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с.18-20).
Згідно з п. 1.9.-1.9.3. рішення Ніжинської міської ради Чернігівської області №7-69/2015 від 08.07.2015 поновлено договір оренди терміном до 30.06.2020 на земельну ділянку площею 3,5749 га по вул. Шевченка, 109/13 з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 Товариству з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» землі промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, борони та іншого призначення (для промисловості, розміщення нежитлової будівлі «корпус №5»), що належить Товариству на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 08.09.2009»; встановлено орендну плату за земельну ділянку площею 3,5749 га по вул. Шевченка, 109/13 на рівні 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік; вирішено ТОВ «Укравтозапчастина» у 10-денний термін заключити договір оренди земельної ділянки площею 3,5749 га по вул. Шевченка, 109/13 та надати до Ніжинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області розрахунок розміру орендної лати земельної ділянки; у 4-місячний термін – зареєструвати договір оренди земельної ділянки 3,5749 га по вул. Шевченка, 109/13; зазначено, що при невиконанні пп.19.2. пункт 1.9. з відповідними підпунктами втрачає чинність.
15.07.2015, між Ніжинської міською радою (орендодавець) та ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» (орендар) укладено Договір оренди землі, відповідно до п. 1,2 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (розміщення нежитлової будівлі «корпус №5») на підставі рішення 7-69/2015 від 08.07.2015 Ніжинської міської ради Чернігівської області у м. Ніжині, вул. Шевченка, 109/13.
В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 загальною площею 3,5749 га., на якій знаходиться об?єкт нерухомого майна нежитлова будівля «корпус №5».
Договір укладено терміном до 30.06.2020. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору оренди землі від 15.07.2015).
Згідно з п. 9,11 Договору оренди землі від 15.07.2015 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік.
Орендна плата вноситься у терміни, визначені Податковим кодексом України, а саме ст. 288.7.
Додатковою угодою від 07.07.2020 до Договору оренди землі від 15.07.2015, зокрема, викладено п. 8,9,11 в такій редакції: договір поновлено терміном до 30.06.2030, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік; орендна плата вноситься у такі строки: 1) за земельні ділянки державної та/або комунальної власності, набуті в оренду за результатами земельних торгів: 1) за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України; 2) за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної та/або комунальної власності, набуті в оренду без проведення земельних торгів: за перший рік - у п`ятиденний строк після підписання договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України; 3) за земельні ділянки приватної власності, земельні ділянки несільськогосподарського призначення державної та/або комунальної власності у такі строки відповідно до Податкового кодексу України.
21.09.2015 за ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» у Державному реєстрі речових прав зареєстровано за № 11253241 речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069, строк дії якого до 30.06.2030, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Як вбачається з матеріалів справи, об`єкт нерухомого майна – нежитлова будівля «корпус № 5» загальною площею 28 558, 2 кв. м. за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13 набутий у власність ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» (код ЄДРПОУ 41571889) відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 25.06.2025 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Малим О.С., № 1000 (номер відомостей про речове право 60471184).
За доводами позивача, одночасно, з 25.06.2025 на підставі ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ч. 4 ст. 31-6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» перейшло право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11253241) згідно договору оренди землі 15.07.2025, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав.
Як зазначає позивач, протягом періоду з 25.06.2025 до 31.12.2025 єдиним користувачем земельної ділянки площею 3, 5749 га з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13 було ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС».
За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 від 12.02.2026, цільове призначення цієї земельної ділянки: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об?єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком; категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; площа 3,5749 кв. м.; місце розташування: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13; право власності: територіальна громада в особі Ніжинської міської ради; право оренди землі: ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» (а.с.31).
Відповідно до витягу №НВ-9980156142025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 01.10.2025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 становить 10 884 854,90 грн (а.с.33).
За інформацією Фінансового управління Ніжинської міської ради №49 від 04.02.2026 у період з 01.05.2025 по 31.01.2026 до бюджету Ніжинської міської територіальної громади орендна плата за землю від ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» не надходила (а.с.32).
09.02.2026 позивач надіслав відповідачу претензію №01.1-24/169 від 06.02.2026 з вимогою виконати зобов?язання за Договором оренди землі від 15.07.2015 щодо сплати орендної плати за період з 25.06.2025 до 31.01.2026 (отримана відповідачем 22.02.2026, ШКІ R 166000022204) (а.с.34-37).
Відповідно до листа Фінансового управління Ніжинської міської ради №104 від 30.03.2026 від ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» сплата земельного податку/орендної плати у період з 25.06.2025 до 25.03.2026 відсутня.
ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» у листі №08042026-01 від 08.04.2026 повідомило Ніжинську міську раду про те, що протягом часу з 01.01.2025 по 31.12.2025 в його орендному користуванні знаходилося 9 земельних ділянок, розташованих на території Ніжинської міської територіальної громади, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069, у проміжок часу з 01.01.2025 до 24.06.2025 за користування якими у 2025 році Товариство було нараховано відповідно до поданої Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2025 рік – 820 353,85 грн та сплачено у 2025 році 840 813,27 грн. Нараховані податкові зобов?язання щодо сплати за землю за 2025 рік ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» сплатила в повному обсязі та станом на 08.04.2026 має переплату в сумі 1897,13 грн (а.с.54).
За доводами позивача, протягом періоду з 25.06.2025 до 31.12.2025 заборгованість відповідача з орендної плати земельної ділянки площею 3, 5749 га з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13 за Договором оренди землі від 15.07.2015 становить 168 715,27 грн. 
Крім того, позивачем нараховано та пред?явлено до стягнення 1523,13 грн 3% річних та 2236,84 грн інфляційних втрат.

Оцінка суду.
Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Виходячи з приписів ч. 1, 5 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори, здавати їх в оренду, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Отже, суб`єктом права комунальної власності є територіальна громада в особі відповідної місцевої ради.
Приписами ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.
Як встановив суд, спірна земельна ділянка належить на праві власності територіальній громаді в особі Ніжинської міської ради, а отже вона є компетентним органом у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про оренду землі” оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 статті 15 Закону України “Про оренду землі” істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 21 Закону України “Про оренду землі” орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку (абзац 5 ч. 1 статті 24 Закону України “Про оренду землі”).
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ч. 2 ст. 25 Закону України “Про оренду землі”).
У відповідності до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктами 288.1., 288.7. статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (пункти 287.1., 287.3. статті 287 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України). 
Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Щодо заявленої до стягнення основної заборгованості з орендної плати.
Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення між Ніжинською міською радою (орендодавець) та ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» (орендар) Договору оренди землі від 15.07.2015, терміном до 30.06.2020, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 загальною площею 3,5749 га, на якій знаходиться об?єкт нерухомого майна нежитлова будівля «корпус №5»; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік, у терміни, визначені Податковим кодексом України, а саме ст. 288.7.
Додатковою угодою від 07.07.2020 до Договору оренди землі від 15.07.2015, договір поновлено терміном до 30.06.2030; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік; орендна плата вноситься відповідно до Податкового кодексу України.
Виходячи з приписів ч.1,4 ст. 120 Земельного кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.
У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.
З огляду на приписи ст. 377 Цивільного кодексу України (чинній на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» (чинному на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.
Судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна – нежитлова будівля «корпус № 5» за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, буд. 109/13 набуто у власність ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» за Договором купівлі-продажу від 25.06.2025 № 1000 (номер відомостей про речове право 60471184), отже з 25.06.2025, на підставі ч.1 ст. 377 ЦК України, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», до ТОВ «УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС» перейшло право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11253241) згідно договору оренди землі 15.07.2025, про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав.
Відповідач щодо зазначених обставин не заперечував.
За приписами п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
При цьому неподання відповідачем до відповідного контролюючого органу податкових декларації з плати за землю не звільняє його від обов`язку сплачувати орендну плату у порядку та розмірі, встановленому у Договорі.
Отже, відповідач повинен був сплачувати оренду плату за користування спірною земельною ділянкою протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Судом встановлено, за Договором оренди землі від 15.07.2015 та додаткової угоди від 07.07.2020 до нього, заборгованість відповідача з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 7410400000:03:020:0069, з урахуванням 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (10 884 854,90 грн) за один рік, за період з 25.06.2025 по 31.12.2025, становить: 5442,43 грн (10 884 854,90 грн х 3%/12 місяців/30 днів у червні 2025 року х 6 днів (з 25.06.2025 по 30.06.2025) + 163 272,82 грн (10 884 854,90 грн х 3%/12 місяців х 6 місяців (за період з 01.07.2025 по 31.12.2025).
Оскільки відповідач у порушення взятих на себе договірних зобов`язань не сплатив позивачу орендну плату за користування спірною земельною ділянкою за вказаний період, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 168 715,25 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 1523,13 грн 3% річних за період прострочення з 25.06.2025 по 31.12.2025 та 2236,84 грн інфляційних втрат за період прострочення з 25.06.2025 по 31.12.2025, на підставі ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за заявлений період, суд установив, що розрахунок інфляційних нарахувань є арифметично правильним, відтак, за підтвердження порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання, позов у цій частині вимог є правомірним та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.
Відповідач власного контррозрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань не надав, позовні вимоги в цій частині не оспорив.

Висновки суду.
Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.
При ухваленні рішення в справі суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, за рахунок відповідача позивачу відшкодовуються судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 14, 73, 74, 79, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” (код ЄДРПОУ 41571889, вул. Набережно-Лугова, будинок 8, м. Київ, 04071) на користь Ніжинської міської ради Чернігівської області (код ЄДРПОУ 34644701, площа імені Івана Франка, будинок 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, рахунок ГУК у Чернігівській обл./тг м. Ніжин (18010600), код 37972475, р/р UA 558999980334169812000025707, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) 168 715,27 грн заборгованості з орендної плати, 1523,13 грн 3% річних та 2236,84 грн інфляційних нарахувань.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРЛІЗИНГ-СЕРВІС” (код ЄДРПОУ 41571889, вул. Набережно-Лугова, будинок 8, м. Київ, 04071) на користь виконавчого комітету Ніжинської міської ради (код ЄДРПОУ 04061783, площа імені Івана Франка, будинок 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, рахунок UA 298201720344220014000029658, код 04061783) 2662,40 грн витрат зі сплати судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України. 

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя В. В. Шморгун